УХВАЛА
 
13 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 200/7924/16-ц
провадження № 61-103ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровське міське управління юстиції, Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності частки у спільному майні подружжя, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровське міське управління юстиції (далі - Дніпровське МУЮ), Сьома дніпровська державна нотаріальна контора (далі - Сьома дніпровська ДНК), в якому просив суд: 
- встановити юридичний факт належності його матері 1/2 частки спірної квартири 
у спільному майні подружжя; 
- визнати у розмірі 1/2 частини спадкового майна недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 21 грудня 2007 року Сьомою дніпровською ДНК за реєстровим № 3-5863 після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 ; 
- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпровська від 19 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпровське МУЮ, Сьома дніпровська ДНК, про визначення частки померлої 
у спільному майні подружжя, визнання свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частини спадкового майна недійсним та визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину спадкового майна відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 14 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 
2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 
2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровське МУЮ, Сьома дніпровська ДНК, про визнання частки померлої у спільному майні подружжя, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено.
Встановлено факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частки у спільному майні подружжя, а саме квартирі, розташованої за адресою АДРЕСА_2 .
Визнано недійсним у частині 1/2 частки спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане Сьомою дніпропетровською ДНК 21 грудня 
2007 року за реєстром № 3-5863 після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину квартири розташованої за адресою АДРЕСА_2 , що розташована в житловому будинку літ. А-4, загальною площею 87,5 кв. м, житлова площа 56,7 кв. м.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6 378,02 грн.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 
2022 року в частині спору про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину скасовано.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровське МУЮ, Сьома дніпровська ДНК, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом задоволено.
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Сьомою дніпропетровською ДНК 21 грудня 2007 року за реєстром № 3-5863 ОСОБА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , в частині 1/2 частки спадкового майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
07 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ольховик-Красільнікова Л. П. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2024 року, касаційна скарга надійшла до суду 03 січня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ольховик-Красільнікової Л. П. залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
10 січня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд», на усунення недоліків, надійшла заява про усунення недоліків, квитанція про сплату судового збору.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду 
від 02 жовтня 2024 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, 
а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17 (провадження № 12-119гс19) та у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 (провадження № 61- К/9901/16194/19; К/9901/16864/19), від 14 грудня 2022 року 
у справі № 126/2200/20 (провадження № 61-10017св22), від 25 січня 2023 року 
у справі № 760/34680/19 (провадження № 61-9724св22).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ольховик-
Красільнікової Л. П. подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та 
з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровське міське управління юстиції, Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності частки у спільному майні подружжя, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ольховик-Красільнікової Любові Павлівни на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року.
Витребувати з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану цивільну справу (№ 200/7924/16-ц).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою 
і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати чотирнадцять днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  Г. В. Коломієць

 
                                                                                                         Б. І. Гулько

 
                                                                                                         Д. Д. Луспеник