УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/2125/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В. 
Категорія 82 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Коломієць О.С., Шевчук А.М., 
за участю секретаря     Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу № 296/2125/24 за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Петровської М.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . 
Вказує, що з 2007 року квартира відключена від систем центрального опалення та гарячого водопостачання й обладнана автономним опаленням, відтак він не є споживачем комунальної послуги з постачання теплової енергії, яку надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. Про це свідчить акт відключення опалення від 25.05.2007 року, складений та підписаний працівниками відповідача та представником споживача теплової енергії. 
Всупереч цьому відповідач продовжує нараховувати йому вартість послуг з постачання теплової енергії, а саме за опалення місць загального користування.
Він неодноразово звертався до КП "Житомиртеплокомуненерго" із проханням припинити безпідставне нарахування вартості опалення місць загального користування, однак відповідач продовжує нараховувати йому вартість таких послуг, про що свідчать квитанції-повідомлення з вимогою сплатити нараховані суми. 
Таким чином, просив суд зобов`язати Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради не здійснювати нарахування вартості послуг з централізованого постачання теплової енергії до місць загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , з дня звернення з позовною заявою.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Зокрема, зазначає, що з 2007 року його квартира відключена від систем центрального опалення та гарячого водопостачання та обладнана автономним опаленням, відтак він не являється споживачем комунальної послуги з постачання теплової енергії, яку надає відповідач. Про це свідчить акт відключення опалення від 25.05.2007 року, складений та підписаний працівниками відповідача та представником споживача теплової енергії.
Однак відповідач продовжує нараховувати йому вартість послуг з постачання теплової енергії, а саме за опалення місць загального користування.
Зауважує, що оплаті підлягають житлово-комунальні послуги, які були надані споживачу та яким споживач фактично користувався.
Отже, враховуючи вищевикладене та наданий в якості доказу лист Керуючої компанії «Коменерго-Житомир», КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради безпідставно нараховує йому вартість послуг з централізованого опалення місць загального користування за адресою АДРЕСА_3 , оскільки у вказаному будинку у місцях загального користування (під`їздах, підвалах, сходових клітинах, горищі) відсутні будь-які прилади опалення в місцях загального користування. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.
Зокрема, зазначає, що відсутність опалювальних приладів у під`їзді не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку оплачувати послуги з центрального опалення місць загального користування, оскільки розподільчі трубопроводи системи опалення будинку прокладені в підвалі і по горищу в ізоляції. Нарахування за централізоване опалення місць загального користування, постачання теплової енергії на внутрішньо-будинкові потреби споживачам житлового будинку по АДРЕСА_3 проводиться з 29.10.2018 року на підставі даних будинкового лічильника теплової енергії, встановленого в підвальному приміщенні будинку, відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада від 2018 року № 315.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Для розрахунку споживачів за отримані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно з актом відключення опалення від 25.05.2007 року, складеним представниками ОПТМ «ЖТКЕ» Поліщук Т.М., Мовчан О.Д. та представником споживача ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , знято опалювальні прилади в кількості 3-х штук; стояки заізольовані; трубопроводи подачі ГВП та опалення ванної кімнати демонтовано; встановлено газовий котел; про наслідки, що можуть виникнути при відключенні центрального опалення, квартиронаймач попереджений та несе відповідальність.
Своїм листом №18 від 8 січня 2024 року Керуюча компанія «Коменерго-Житомир» повідомило ОСОБА_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 відсутні прилади опалення в місцях загального користування.
Відповідно до листа КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради №251/6 від 22.01.2024 року, який надано у відповідь на заяву ОСОБА_1 , позивачеві роз`яснено, що він як мешканець багатоповерхового будинку є споживачем послуги щодо опалення місць загального користування вказаного житлового будинку. Пунктом 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (Постанова Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019) визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Нарахування за теплопостачання відбуваються згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Мінрегіону України № 315 від 22.11.2018 року.
Проект на розрахунок кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування в житлових будинках, обладнаних приладами обліку теплової енергії в м.Житомир, розробленого ТОВ «І. КОММ ЕНЕРДЖИ» в 2017 році, свідчить про те, що житловий будинок по АДРЕСА_3 , має 5 поверхів, АДРЕСА_4 під`їзди, 60 квартир. Система теплопостачання будинку однотрубна з розведенням зворотних трубопроводів по підвалу, подавальних трубопроводів по горищу. Розподільчі трубопроводи системи опалення будинку прокладені в підвалі Т2 і Т1 в ізоляції.
Актами перевірки лічильника теплової енергії № 000559, встановленого в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_5 , від 04.10.2019 року, від 16.10.2020 року, від 03.08.2021 року, від 20.09.2022 року, від 21.08.2023 року, складеними представниками Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго", вказаний лічильник допущено до експлуатації з 04.10.2019 року.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.
Згідно з п.6 ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою.
У відповідності до абз.4 п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
Пунктами 37 та 38 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.
Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі - Методика), якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п.1, роз.1 Методики).
Пунктом 2 розділу 1 Методики визначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.
За змістом розділу 4 Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (п.2).
У разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги (п.5).
У разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково за формулою (п.7).
У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку (п.8).
Визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку (п.9).
Згідно з п.12 розділу 4 Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
Відповідно до пункту 9 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05 вересня 2018 року, включає обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів, тощо.
Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
У постановах від 26 вересня 2018 року (справа №703/58/16-ц) та від 03 жовтня 2019 року (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами.
У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року (справа №703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18 дійшов висновку, що відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку.
Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати загальнобудинкових потреб опалення, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що наявність автономного опалення в квартирі АДРЕСА_1 не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від оплати на загальнобудинкові потреби опалення, які складаються, в тому числі, з витрат на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, враховуючи наявність розподільчих трубопроводів системи опалення будинку, прокладених в підвалі і по горищу.
Оскільки квартира позивача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 липня 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: