П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/4139/24	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:28.05.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Чернігівській області, ГУПФ України в Одеській області про:
-          визнання протиправним і скасування рішення ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області як територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 під час призначення пенсії за віком участь в антитерористичній операції в складі військової частини (далі – в/ч) польова пошта НОМЕР_1 на території Донецької та Луганської областей в секторі "М" в період з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 26 вересня 2014 року він був призваний на військову службу під час часткової мобілізації згідно Указу Президента України № 607/2014 рік, військову службу проходив у складі в/ч НОМЕР_1 на посадах водія, водія-санітара; з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року брав участь в проведенні антитерористичної операції, а 17 серпня 2015 року згідно Указу Президента України №454/2015 рік був звільнений з військової служби в запас. У зв`язку з досягненням пенсійного віку, 24 жовтня 2023 року позивач звернувся до територіального підрозділу ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком. Однак, у відповідь 07 листопада 2023 року позивач отримав в територіальному підрозділі ГУПФ України в Одеській області рішення ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 про відмову в призначенні пенсії за віком. Вказане рішення було мотивоване тим, що до страхового стажу не зарахована участь позивача в антитерористичній операції в період з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року внаслідок відсутності довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески. Не погоджуючись з рішенням ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду участі в антитерористичній операції в складі в/ч польова пошта НОМЕР_1 на території Донецької та Луганської областей в секторі "М" з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Щодо сплати за цей період страхових внесків, позивач зазначив, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI (далі – Закон №2464-VI) він був застрахованою особою, за яку, згідно п.10 ч.1 ст. 1 цього ж Закону, повинна була нараховувати і сплачувати страхові внески в/ч польова пошта НОМЕР_1 , яка у даному випадку являється страхувальником. З наведених підстав, позивач вважав порушеним своє право на пенсійне забезпечення та просить суд його захистити шляхом зобов`язання ГУПФ України в Одеській області як територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 під час призначення пенсії за віком участь в антитерористичній операції в складі в/ч польова пошта НОМЕР_1 на території Донецької та Луганської областей в секторі "М" в період з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року.
Відповідач – ГУПФ України в Чернігівській області позов не визнав, вказуючи, що спірним рішенням від 30 жовтня 2023 року №154750009985 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до п.4 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі – Закон №1058-IV), у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме не менше 25 років у чоловіків. Натомість, страховий стаж позивача становить 20 років 8 місяців 26 днів.
ГУПФ України в Чернігівській області посилався на положення ч.2 ст. 24 Закону №1058-IV, а саме те, що страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків. До страхового стажу позивачу не зараховано період участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року, оскільки відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески. На підставі викладеного відповідач стверджував, що прийняте рішення про відмову в призначенні дострокової пенсії позивачу відповідає вимогам діючого законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними.
Відповідач – ГУПФ України в Одеській області позов не визнав, вказуючи, що ним не приймалось рішення, що стосується прав позивача; по-друге, на відсутність у позивача страхового стажу, передбаченого ч.4 ст. 115 Закону №1058-IV, навіть за умови зарахування до страхового стажу спірного періоду з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року (у пільговому обчисленні один місяць служби за три). Так, відповідач пояснював, що ОСОБА_1 24 жовтня 2023 року звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV. За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто структурним підрозділом ГУПФ України в Чернігівській області. Згідно наданих документів встановлено, що вік заявника становить 61 рік, страховий стаж – 20 років 08 місяців 26 днів. До страхового стажу не зараховано період участі в антитерористичної операції з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року, що становить 10 місяців 21 день, оскільки відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за формою, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року №3-1. Рішенням ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Чернігівській області, ГУПФ України в Одеській області – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985.
Зобов`язано ГУПФ України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 жовтня 2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 16 серпня 2015 року з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці).
У решті позову – відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Чернігівській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги:
-          що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Звертаємо увагу апеляційного суду, що приписи п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV не містять посилання щодо зарахування до страхового стажу періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції із розрахунку один місяць служби за три місяці. Таким чином висновок суду, щодо зарахування до страхового стажу позивачу періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 16 серпня 2015 року з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) є необґрунтованим;
-          суд першої інстанції не взяв до уваги, що у разі якщо за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків. Зазначена норма статті носить імперативний характер та подвійного тлумачення немає.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Чернігівській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини:
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується безтерміновим посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 18 вересня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Згідно довідки в/ч – польова пошта НОМЕР_1 від 17 серпня 2015 року №1112, ОСОБА_1 у період з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в складі в/ч польова пошта НОМЕР_1 , яка безпосередньо зарахована до сил та засобів, які беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в секторі "М" (а.с.16).
24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Чорноморського об`єднаного управління ПФ України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій (а.с.46-47).
Згідно Розписки-повідомлення, разом із заявою для призначення пенсії позивачем подано: військовий квиток №1/176; диплом про навчання №3698; довідку про присвоєння ІН; документи, які засвідчують особливий статус особи, №1112, №410; паспорт громадянина України; посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 ; трудову книжку серії НОМЕР_3 ; інші документи.
Рішенням ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.4 ст. 115 Закону №1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.78-79). 
Відповідно до змісту цього рішення, страховий стаж складає 20 років 8 місяців 26 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 16 серпня 2015 року, оскільки відсутня довідка про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески. 
Не погоджуючись з рішенням ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 16 серпня 2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ГУПФ України в Чернігівській області при прийнятті оскаржуваного рішення від 30 жовтня 2023 року №154750009985 протиправно не зараховано позивачеві до страхового стажу період його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 16 серпня 2015 року з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV. У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985, як такого, що не відповідає критеріям ч.2 ст. 2 КАС України.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог відповідно до приписів ч.2 ст. 9 КАС України та зобов`язання ГУПФ України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 жовтня 2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період його безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2014 року по 16 серпня 2015 року з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці).
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 48 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п.4 ч.1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, ч.1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII, абз.6 пп."а" п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 квітня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст. 48 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі – Закон №2262-XII) заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Положенням п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п.п.12 та 13 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п.19 ст. 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п.11 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абз.абз.4 і 5 ч.1 ст. 101 зазначеного Закону, а також абз.6 ч.1 ст. 101 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII (далі – Закон №2011-ХІІ), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно абз.6 пп."а" п.3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз.1 п.1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 26 вересня 2014 року по 17 серпня 2015 року безпосередньо проходив службу та брав участь в антитерористичній операції.
Враховуючи ці обставини, та керуючись вищенаведеними нормами Закону №2011-ХІІ та Порядку №393 колегія суддів вважає, що вказані періоди служби позивача підлягають зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці.
Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач у спірні періоди проходив військову службу в зв`язку з чим підлягав у ці періоди загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що час проходження військової служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції в особливий період, належить зараховувати до його страхового стажу.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі №415/2135/17.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно не зарахував позивачу періоди участі у бойових діях (антитерористичній операції) в потрійному розмірі до страхового стажу, а тому рішення ГУПФ України в Чернігівській області від 30 жовтня 2023 року №154750009985 є протиправним та підлягає скасуванню, а зазначений період зарахуванню в потрійному розмірі до страхового стажу.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.
Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.
Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.