ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 лютого 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/14836/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     

за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року (суддя Кучма К.С.) 
у справі №160/14836/24
за позовом ОСОБА_1 
до Дніпропетровської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 31.01.2024 №173/46 «Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі її у власність ОСОБА_1 по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 »;
- зобов`язати відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 та передати земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:07:053:0073 за адресою: АДРЕСА_1 , у його приватну власність.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у власність земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер: 1210100000:07:053:0073 по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно зі ст.118 ЗК України. Однак, жодного рішення за цією заявою прийнято не було. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі №160/11507/23 зобов`язано Дніпровську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2021 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельної ділянки та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду. Проте, рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання від 31.01.2024 №173/46 позивачу відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність вказаної вище земельної ділянки. Позивач вважає таку відмову протиправною, стосовно посилань відповідача, що частина земельної ділянки розташована в межах червоних ліній позивач зауважив, що чинним законодавством України не заборонено передавати у приватну власність земельні ділянки, в межах яких проходять червоні лінії, а лише встановлено обмеження щодо їх забудови та розміщення різного роду об`єктів. Крім того, в спірному рішенні не наведено належного обґрунтування з прив`язкою до пунктів геодезичної мережі стосовного того, що частина земельної ділянки розташована у червоних лініях. Також, ні в текстовій, ні в графічній частині рішення не вказано, яка саме частина земельної ділянки розташована в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Суд за встановлених у справі обставин визнав обґрунтованою відмову відповідача у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з тих підстав, що місце розташування  спірної земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, а саме: частина земельної ділянки розташована в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування та в межах червоних ліній АДРЕСА_1 . Крім того, суд врахував, що Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради на заяву позивача від 02.03.2021 повідомив, що на запитуваній земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва (44% готовності) не придатний для житла. Окрім того, позивачем не надано в повному обсязі необхідних документів, зокрема оригіналів документів. Також, на земельній ділянці окрім капітальної будівлі незавершеної будівництвом, розташовано самочинно збудований гараж-майстерня літ.В. При цьому, документів підтверджуючих право власності на нього позивачем не надано.
Як зазначив суд, з доводів позивача не вбачається, що він звертався до відповідача із документами на підтвердження усунення невідповідностей місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач, через свого представника,  подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, не повне  дослідження належних та допустимих доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Скаржник зазначає, що висновки суду, що частина земельної ділянки розташована в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування та в межах червоних ліній, ґрунтуються на листі Головного  архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.11.2023 без дослідження доказів щодо наявності підстав для відмови в затвердженні технічної документації із землеустрою. 
Позивач вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером: 1210100000:07:053:0073 повністю розташована у зоні існуючої садибної забудови Ж-1 відповідно до Генерального плану розвитку м. Дніпра, будь яких доказів зворотного відповідачем не надано. Посилання суду на рішення Дніпропетровської міської  ради від 18.05.2011 №67/11 «Про затвердження габаритів червоних ліній та ліній регулювання забудови існуючих і запроєктованих вулиць у Красногвардійському районі» без прив`язки до пунктів геодезичної мережі позивач вважає безпідставними. Висновки, викладені в рішенні суду щодо підстав відмови у затвердження технічної документації із землеустрою не відповідають обставинам справи. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. 
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін через необґрунтованість доводів скаржника. 
Відповідач наполягає на тому, що міська рада при прийнятті рішення про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою діяла у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, в якості підстави для  відмов вказано невідповідність місця розташування об`єкта вимогам чинної містобудівної документації. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 власником незавершеного будівництва - житлового будинку літ. А-2 загальною площею 193,7 кв.м (готовність 44%) з господарськими будівлями та земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні площею 1769 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке придбане ним на електронних торгах з реалізації майна боржника ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження №54913547, що підтверджується свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 26.04.2019, зареєстрованим в реєстрі за №3826, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1820727212101).
15.01.2021 на замовлення позивача відповідно до договору №1/ТДп від 11.01.2021, укладеному з ФОП ОСОБА_3 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 . 
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №HB-6314630122021, 25.01.2021 на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.01.2021 державним кадастровим реєстратором відділу у Зачепилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , та присвоєно кадастровий номер 1210100000:07:053:0073. Площа земельної ділянки – 0,1000 га.
15.01.2021 проведена державна реєстрація  обмеження у використанні земельної ділянки: вид обмеження - охоронна зона навколо інженерних комунікацій, площа земельної ділянки, на яку поширюється обмеження, - 0,0022 га. 
02.03.2021 позивач звернувся до Дніпровської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Листом від 30.03.2021 року №8/7-672 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надав ОСОБА_1 відповідь, в якій повідомив, що на запитуваній земельній ділянці (кадастровий номер 1210100000:07:053:0073) знаходиться недобудований об`єкт житлової нерухомості (44% готовності) не придатний для житла. При цьому Департамент зазначив, що оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку можливо лише за наявності житлового будинку на ній та відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок. Окрім того, позивачем не надано в повному обсязі необхідних документів, зокрема оригіналів документів.
17.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у власність земельної ділянки, кадастровий номер: 1210100000:07:053:0073 по АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Листом від 20.10.2021 №8/7-2116 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надав позивачу відповідь, що при обстеженні земельної ділянки спеціалістами земельного управління департаменту по АДРЕСА_1 виявлено капітальну будівлю незавершену будівництвом, велику будівлю ангару, вся територія обнесена високим капітальним парканом та на ній розташована велика кількість грузових авто. Тобто земельна ділянка, яка запитується для обслуговування об`єкта житлової нерухомості, незавершеним будівництвом (44% готовності), зареєстрованого в реєстрі юстиції, використовується не за цільовим призначенням. Враховуючи викладене, у Департаменту по роботі з активами ДМР відсутні правові підстави для підготовки проекту рішення міської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2023  у справі №160/11507/23, яке набрало законної сили 20.10.2023, позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, яка полягає у неприйнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.08.2021, яка зареєстрована 19.08.2021 за вх. №36/5148, про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельної ділянки.
Зобов`язано Дніпровську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2021, яка зареєстрована 19.08.2021 за вх. №36/5148, про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельної ділянки та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
Суд у рішенні від 19.09.2023 у справі №160/11507/23 виходив з того, що за наслідками розгляду питання щодо передачі земельної ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності уповноважений орган, в спірному випадку  Дніпровська міська рада, приймає відповідний розпорядчий документ, який є правовим актом індивідуальної дії. Чинним законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка регулює питання земельних відносин від імені відповідної територіальної громади, є прийняття сесію ради відповідного рішення.
Оскільки відповідне рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.08.2021 Дніпровською міською радою не прийнято, суд у рішенні від 19.09.2023 у справі №160/11507/23 дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність.
Рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання від 31.01.2024 №173/46 «Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі її у власність гр. ОСОБА_1 по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 » відмовлено гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:07:053:0073), по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 (графічний матеріал додається) у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам чинної містобудівної документації, а саме: частина земельної ділянки розташована в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування та в межах червоних ліній вул. Татарської (схему червоних ліній затверджено рішенням міської ради від 18.05.2011 №67/11), що порушує ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги».
Як зазначено у цьому рішенні, воно прийнято за результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 19.08.2021 р. вх. №36/5148, ураховуючи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі №160/11507/23, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), лист головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.11.2023 №4/16-562 щодо відповідності місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації, відсутності наявної проектної та дозвільної документації на об`єкт «гараж-майстерня», присвоєння йому офіційної адреси, керуючись п.7 ст.118 ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Не погодившись з таким рішенням Дніпровської міської ради, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для визнання означеного рішення міської ради протиправним.
За змістом рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 31.01.2024 №173/46 підставою відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі її у власність гр. ОСОБА_1 по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації, а саме: 
частина земельної ділянки (у тому числі частина гаража-майстерні (літ. В)) знаходиться в рекреаційній зоні озеленених територій загального користування та в межах червоних ліній вул.Татарської (схема червоних ліній затверджена рішенням міської ради від 18.05.2011 №67/11. Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги» розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин в межах червоних ліній не допускається);
відсутність наявної проектної та дозвільної документації на об`єкт «гараж-майстерня», присвоєння йому офіційної адреси. 
Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
До заяви додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.
Відповідно до абз. 1 ст. 25 Закону «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. 
Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. «і» ч.2 ст.25 Закону №858-IV).
Відповідно до ч.1, 2 ст. 55 Закону №858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.
Згідно із частиною 4 статті 55 Закону №858-IV технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо-геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки.
Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом (ст.30 Закону №858-IV).
Відповідно до п.5 ч.5 ст.186 ЗК України в редакції на час прийняття відповідачем рішення від 31.01.2024 №173/46 технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується:
у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів;
в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.
За правилами ч.2 ст.118 ЗК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.
Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч.6 ст.186 ЗК України).
Виходячи з наведених правових норм, підставою для відмови у затвердженні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
В той же час визначальним для вирішення питання щодо передачі громадянину у власність земельної ділянки (безоплатної приватизації) в порядку ч.1 ст.118 ЗК України є перебування цієї  земельної ділянки у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності.
Тобто, відповідач правильно виходив з того, що правом звернення до органу місцевого самоврядування з відповідним клопотанням в порядку ч.1 ст.118 ЗК України наділені громадяни, у власності яких вже знаходяться відповідні об`єкти нерухомості: жилий будинок, господарські будівлі, споруди.
В спірному випадку, позиція відповідача полягає, в тому числі, що на земельній ділянці, яку позивач просить передати йому у приватну власність (кадастровий номер 1210100000:07:053:0073), розташований належний позивачу об`єкт – незавершене будівництво (44% готовності), а також об`єкт нерухомого майна - гараж-майстерня літ.В, який відповідно до даних Технічного паспорту має статус – самовільно збудованого. 
Згідно Класифікатора державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.03.2006 №461, незавершене будівництво — це об`єкти, які розпочаті будівництвом і не прийняті в експлуатацію, включаючи законсервовані об`єкти.
Відповідно до ч. 2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 статті 331 ЦК України встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.
Отже, належний позивачу об`єкт – незавершене будівництво до моменту його прийняття до експлуатації в розумінні наведених вище правових норм не є жилим будинком, господарськими будівлею, спорудою, тому його розміщення на вказаній позивачем земельній ділянці не може бути підставою для набуття позивачем права власності на цю земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України.
Стосовно розміщеного на цій же земельній ділянці об`єкта нерухомого майна - гаража-майстерні відповідач в рішенні від 31.01.2024 №173/46 послався на відсутність наявної проектної та дозвільної документації на цей об`єкт.
Як вбачається з матеріалів справи, не заперечується позивачем, розташований на запитуваній позивачем земельній ділянці гараж-майстерня відповідно до даних Технічного паспорту є самочинним будівництвом. 
Згідно положень ч.2, 3, 5 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
В даному випадку документи, підтверджуючі право власності позивача на гараж-майстерню, в матеріалах справи відсутні,  позивачем не надані.
Таким чином, розташування на вказаній вище земельній ділянці нерухомого майна як самочинного будівництва не дає позивачу права на безоплатну приватизацію  цієї земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 118 ЗК України по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Суд апеляційної інстанції вважає, що наведені обставини є достатньою підставою для відмови позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі її у власність.
Щодо решти наведеного відповідачем в оскаржуваному рішенні від 31.01.2024 №173/46 мотивування як підстави для відмови у затвердженні технічної документації суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем при прийнятті вказаного рішення правильно враховано з`ясоване міською радою питання щодо невідповідності місця розташування об`єкта вимогам чинної містобудівної документації.
Так, згідно із даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 1210100000:07:053:0073, та наданими у складі технічної документації графічними матеріалами частина запитуваної земельної ділянки (у тому числі і частина гаража-майстерня літ.В) знаходиться в зоні повітряної лінії електропередачі напругою 0,4 кВ, яка проходить уздовж ділянки.
Пунктом 14.2.5 ДБН Б.2-2-12:2019 «Планування та забудова територій» розміщення будинків, споруд і комунікацій не допускається у охоронних зонах повітряних ліній електропередач без наявності відповідних погоджень. 
Згідно із ст. 18 Закону України «Про автомобільній дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.
Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.
Суд апеляційної інстанції, в результаті дослідження наявних у справі доказів, матеріалів технічної документації та рішення Дніпровської міської ради від 18.05.2011 №67/11 «Про затвердження габаритів червоних ліній та ліній регулювання забудови існуючих і запроєктованих вулиць у Красногвардійському районі», вважає правильним висновок відповідача, що частина земельної ділянки розташована в межах червоних ліній вул.Татарської.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для скасування рішення Дніпровської міської ради VIII скликання від 31.01.2024 №173/46 «Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі її у власність ОСОБА_1 по фактичному розміщенню житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 ».
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №160/14836/24 залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її ухвалення, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко