Справа № 454/2228/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А. 
Провадження № 22-ц/811/2808/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,
Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
Секретар Салата Я.І.
З участю: позивача ОСОБА_1 та його представника –адвоката Богдан П.М., відповідача ОСОБА_2 та його представника –адвоката Брухаль Т.І., представника Міністерства юстиції України –Боровець А.Ю., представника АТ «Універсал Банк»-Сахабутдінова В.Ю.,                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №454/2228/15 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 –адвоката Брухаль Тараса Івановича на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року у справі за заявою відповідача ОСОБА_2 в особі представника адвоката Брухаль Тараса Івановича про перегляд заочного рішення від 20 листопада 2017 року по цивільній справі № 454/2228/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотвріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ "Універсал банк"   про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності,- 
в с т а н о в и в :
       Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 в особі представника адвоката Брухаль Тараса Івановича про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 454/2228/15-ц про поновлення строку на оскарження заочного рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року - відмовлено.
       В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 в особі представника адвоката Брухаль Тараса Івановича про перегляд заочного рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року по цивільній справі № 454/2228/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ "Універсал банк"   про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності - відмовлено.
       Роз`яснено, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.
       Роз`яснено заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, він має можливість оскаржити рішення до Львівського апеляційного суду в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
       Ухвалу оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Брухаль Т.І. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з висновками суду про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 не отримував заочного рішення та про його ухвалення йому не було відомо. Із заочним рішенням представник ОСОБА_2 -адвокат Брухаль Т.І. ознайомився 27.06.2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи №454/3538/21. Стверджує, що розписка та підпис на арк.185, на арк.188, які датовані квітнем 2018 року виконані не ним, оскільки в період часу з 16.03.2018 року по 25.05.2018 року він перебував під вартою. Копія рішення надійшла в Державну установу «Львівська державна установа виконання покарань(№19)» 29.05.2018 року та не була йому вручена, оскільки він був звільнений з під варти 25.05.2018 року. Щодо заяви на а.с.212, зазначає, що дійсно писав заяву на ознайомлення з матеріалами справи, однак з такими не був ознайомлений, а підпис на заяві виконаний не ним, а іншою особою. Відмовивши у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції безпідставно позбавив відповідача права на перегляд заочного рішення, не врахувавши, що відповідач на момент розгляду справи перебував під вартою. В матеріалах справи відсутні відомості про отримання відповідачем ОСОБА_2 судової повістки на судове засідання призначене на 20.11.2017 року. ОСОБА_2 не отримував жодного повідомлення про розгляд справи, про справу йому не було відомо, а тому ухвалювати заочне рішення у суду не було підстав. Судом не враховано, що копію заочного рішення ОСОБА_2 не отримував, тому вважає , що має законне право на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки протилежне свідчить про перешкоду доступу до правосуддя. Оскаржуваним заочним рішенням позбавлено ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, що є неприпустимим з огляду на приписи ст.41 Конституції України. Просить ухвалу суду та заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В доповненні до апеляційної скарги на ухвалу зазначає, що суд дійшов необгрунтованого висновку про відмову ОСОБА_2 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і разом з тим безпідставно дійшов висновку про залишення в силі заочного рішення.
        Представник АТ «Універсал Банк» Віктор Сахабутдінов подав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що суд першої інстанції необгрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відповідач ОСОБА_2 копію заочного рішення не отримував, про його наявність не знав. Про наявність заочного рішення відповідачу ОСОБА_2 стало відомо лише 27.06.2024 року під час ознайомлення адвоката Брухаль Т.І. з матеріалами справи. Суд першої інстанції помилково взяв до уваги той факт, що начебто ОСОБА_1 вручив відповідачу заочне рішення, не маючи на це жодних повноважень. 
       Позивач ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що ухвала суду про відмову в поновленні строків на подання заяви про перегляд заочного рішення є законною і обгрунтованою. Стверджує, що так як ОСОБА_2 ігнорував рекомендовані повідомлення, які направлялися на його адресу, суд виніс ухвалу про повідомлення відповідача про виклик до суду через пресу. Вказує на те, що рішення суду ОСОБА_2 було вручено ним особисто при свідках (а.с.188). Також відповідач мав можливість ознайомитись з заочним рішенням у ЄДРСР. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 –адвоката Брухаль Тараса Івановича на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року підлягає до задоволення.
       Судом встановлено такі обставини.
       Позивач ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ "Універсал банк"   про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності.
       Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу нежитлових приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. за адресою : АДРЕСА_1 від 29.10.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6203 га кадастровий номер 4624810100 :01:001:0018   АДРЕСА_1 від 29.10.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І. та зареєстрований в реєстрі №6375.
       Зобов"язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 у власність : 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. що розсташовані за адресою : АДРЕСА_1 .; 2) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,6203 га кадастровий номер 4624810100 :01:001:0018, яка знаходиться за адресою     АДРЕСА_1 .
       Скасовано державну реєстрацію права власності на : 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень загальною площею 649, 1 м.кв. що розсташовані за адресою : АДРЕСА_1 .; 2) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення загальною площею 0,6203 га кадастровий номер 4624810100 :01:001:0018, яка знаходиться за адресою     АДРЕСА_1 .
       Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні.
       16 липня 2024 року представник ОСОБА_2 -адвокат Брухаль Т.І. подав заяву про перегляд заочного рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року.
       Заява обгрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 заочне рішення не отримував. Із заочним рішенням представник ОСОБА_3 -адвокат Брухаль Т.І. ознайомився 27.06.2024 року, відтак має гарантоване ст. 284 ЦПК України право на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання відповідачем ОСОБА_2 судової повістки на судове засідання призначене на 20.11.2017 року, а тому у суду були відсутні підстави для ухвалення заочного рішення. Просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, постановити заяву про скасування заочного рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 
       Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи, копія заочного рішення йому вручена 27 квітня 2018 року в присутності свідків, про що свідчить його розписка про отримання, 13 червня 2018 року ОСОБА_2 знайомився з матеріалами справи, а 04 липня 2018 року подав заяву , що з ухвалою про виправлення описки в рішенні ознайомлений та оскаржувати не буде. 
       Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав. 
       Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення заочного рішення) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
       Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу (ч.1 ст.225 ЦПК України в редакції чинній на час ухвалення заочного рішення).
       Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення (ч.1 ст.227 ЦПК України в редакції чинній на час ухвалення заочного рішення).
       З матеріалів справи вбачається, що судові повістки, як надсилалися на адресу відповідача, поверталися без вручення адресату з причиною «За закінченням терміну зберігання», що не вважається належним повідомленням про розгляд справи, зокрема судова повістка про виклик в судове засідання на 20.11.2017 року не була вручена відповідачу та повернулася в суд з причиною «За закінченням терміну зберігання» (а.с.167 т.1). 
       У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 947/15524/20 Верховний Суд зазначив, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.
       Повідомлення про виклик в судове засідання ОСОБА_2 через пресу, суд здійснював лише на 08.09.2016 року та на 30.09.2016 року, однак заочне рішення було ухвалене більше ніж через рік з цього часу, а саме 20.11. 2017 року. 
       Конверти з копією заочного рішення, які надсилалися ОСОБА_2 також не були вручені (а.с.182 т.1,184 т.1).
       Судом першої інстанції не дано належної оцінки поясненням представника відповідача-адвоката Брухаля Т.І. про те, що відповідач ОСОБА_2 з 16.03.2018 року по 25.05.2018 року перебував у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» (а.с.114) та врахувавши розписку ОСОБА_2 про отримання рішення від 27.04.2018 року, що міститься на а.с.185 т. 1, суд не з`ясував, в який спосіб відповідачу було вручене заочне рішення особисто, коли він перебував під вартою. 
       З приводу подання ОСОБА_2 заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 13.06.2018 року, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що така не містить дати ознайомлення з матеріалами справи, а також інформації про вручення відповідачу копії заочного рішення. 
       Такі процесуальні дії як ознайомлення з матеріалами справи та вручення відповідачу копії рішення не є аналогічними та мають різні правові наслідки.
       Зокрема, відповідно до ч.3 ст.284 ЦПК України ( в редакції чинній на час подання заяви про перегляд заочного рішення) учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
       Аналіз зазначеної норми закону свідчить, про те, що право на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення виникає саме з дати вручення копії заочного рішення, а не з дати ознайомлення з матеріалами справи. 
       Постановляючи ухвалу про відмову в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, зазначені обставини суд першої інстанції не перевірив, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, що є підставою для скасування ухвали і направлення заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення для продовження розгляду.
       Крім цього, постановляючи ухвалу, суд застосував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №214/5505/16 не врахувавши, що 12 червня 2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі №756/11081/20 відступила від сформульованого правого висновку у справі №214/5505/16 та сформувала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення , є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої ст.126 ЦПК України , а не без задоволення. 
       Разом з тим, суд першої інстанції відмовивши в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, одночасно залишив заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, роз`яснивши відповідачу право на оскарження заочного рішення в загальному порядку, що порушує встановлену процесуальним законом процедуру перегляду і оскарження заочного рішення.
       При продовженні розгляду заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суду необхідно перевірити чи був відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання, в якому ухвалене заочне рішення та чи у встановленому процесуальним законом порядку копія заочного рішення йому було вручена та з врахуванням позиції Великої Палати Верховного суду від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20, постановити ухвалу про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі відсутності підстав для поновлення строку, залишити таку заяву без розгляду. 
       Відповідно до п.1,1 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6; 379 ч.1 п.1,4 ; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 –адвоката Брухаль Тараса Івановича на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року задовольнити. 
Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року скасувати.
Заяву відповідача ОСОБА_2 в особі представника адвоката Брухаль Тараса Івановича про перегляд заочного рішення від 20 листопада 2017 року по цивільній справі № 454/2228/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи КП ЛОР Червоноградське МБТІ, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції та ПАТ "Універсал банк"   про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 25 лютого 2025 року.

Головуюча суддя                                                                 Ю.Р. Мікуш

Судді:                                                                         Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк