ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/998/25 Справа № 172/1048/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Максюти Ж.І., Новікової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мисечко Катерина Олександрівна, на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року в цивільній справі номер 172/1048/24 за позовом ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір – ОСОБА_2 , за якою позивач доглядав і постійно її відвідував. Матір позивача була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері позивач не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки вважав, що немає складу спадщини. У 2024 році позивач дізнався про наявність Державного акту від 10.12.2001 року, знайшовши його серед документів у будинку матері, який вона отримала за життя. Там же він знайшов і Державний акт на земельну ділянку від 17.06.1997 року, належну батькові, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про ці державні акти він нічого не знав. 
Коли позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому постановою державного нотаріуса було відмовлено у проведенні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. 
Причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що позивач не знав і не міг знати про наявність спадкового майна, оскільки він є єдиним спадкоємцем, тому вважав, що фактично прийняв спадщину. 
Також зазначає, що у зв`язку зі збройною агресією рф проти України з лютого 2022 року стало неможливим переміщення позивача між районами та звернення до нотаріальної контори.
Позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 – два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа: Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.
Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мисечко К.А., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є несправедливим та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність нормам матеріального та процесуального права.
Мати позивача померла безпосередньо перед вторгненням рф. Загально відомо, що з лютого 2022 року агресором здійснювалися обстріли України по всій її території. 
Позивач вважав, що існувала реальна загроза того, що дороги теж можуть опинитися під обстрілами та навіть той факт, що на території як міста Дніпро так і селища Васильківка активні бойові дії не проводились, не зменшувала небезпеку для життя позивача при переміщенні між районами області. Переміщення між районам області унеможливлювало можливість сховатися у бомбосховищах та укриттях, що ставило би під загрозу життя позивача. Тільки крайня необхідність вимусила позивача поїхати та звернутися до нотаріуса.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.
Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , крім позивача, немає.
Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду представника позивача ОСОБА_1 адвокат Мисечко К.О., доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Відповідач Васильківська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, та третя особа Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 91, 92, 94).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися.
Заслухавши суддю – доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 14).
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , 1929 року народження (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача – ОСОБА_2 , 1931 року народження(а.с. 13).
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю 1-ДП № 005571 від 04.03.2002 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 4,211 га на території Васильківської селищної ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7, 8).
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю ДП від 12.09.1997 року ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,15 га на території селища Васильківка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9зв-9).
04 червня 2024 року позивач звернувся до Васильківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 (а.с. 39).
Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори від 04.06.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано рішення суду про поновлення такого строку (а.с. 13зв).
До матеріалів справи долучено копію спадкової справи №185/2024, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 38-56).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , 1929 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача – ОСОБА_2 , 1931 року народження.
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю 1-ДП №005571 від 04.03.2002 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 4,211 га на території Васильківської селищної ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю ДП від 12.09.1997 року ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,15 га на території селища Васильківка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
04 червня 2024 року позивач звернувся до Васильківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 .
Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори від 04.06.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано рішення суду про поновлення такого строку.
Доказів на підтвердження факту проживання позивача з матір`ю на момент її смерті та догляду за нею матеріали справи не містять.
У позові про визначення додаткового строку на прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначив, що строк на подання заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, зокрема, оскільки йому не було відомо про існування державних актів на право приватної власності на землю,а також через збройну агресію рф.
Відхиляючи доводи позивача про непоборні труднощі для своєчасного подання заяви у вигляді повномасштабного збройного вторгнення рф в Україну, суд першої інстанції правильно виходив з їх необґрунтованості, оскільки як на території міста Дніпро так і селища Васильківка активні бойові дії не проводились, жодна частина Дніпропетровської області не перебувала під окупацією загарбників. При цьому залізничне та автомобільне (в тому числі пасажирські перевезення) сполучення між вказаними населеними пунктами жодного дня не припинялося.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про відсутність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судового рішення, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).
Враховуючи наведене вище, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мисечко Катерина Олександрівна, залишити без задоволення, рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: