ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3982/25                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Дудін С.О.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 січня 2025 року                                                                                            м. Київ
   Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О.
                                                                 Ключковича В.Ю.
За участю секретаря                               Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод індивідуального захисту» до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортеця Захисту» про визнання рішення протиправним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський завод індивідуального захисту» (далі - ТОВ  «Харківський завод індивідуального захисту») звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (далі - ДП МОУ «ДОТ»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортеця Захисту», в   якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», оформлене протоколом №1401-8 від 14.01.2025 року, про відміну спрощеної закупівлі за предметом закупівлі «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015: 35810000-5: Індивідуальне обмундирування)» за Оголошенням про проведення спрощеної закупівлі, що оприлюднене за ідентифікатор №UA-2024-12-12-002050-a, на підставі пункту 2 частини 17 статті 14 Закону України «Про публічні закупівлі».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», оформлене протоколом №1401-8 від 14.01.2025, про відміну спрощеної закупівлі (ідентифікатор №UA-2024-12-12-002050-а) «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015:35810000-5:Індивідуальне обмундирування)».
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що, у зв`язку з допущенням помилки при підготовці оголошення про проведення спрощеної закупівлі, а саме,  Замовником не зазначено вимогу щодо необхідності надання ліцензії з продажу засобів індивідуального захисту, а також, враховуючи неможливість внесення змін у межах оголошеної закупівлі, виникла необхідність відмінити спрощену закупівлю та оголосити закупівлю з коректними вимогами, які відповідають Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанові Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1000.  
28 січня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод індивідуального захисту» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції. 
Позивач вказує, що частина 3 статті 14 Закону України «Про публічні закупівлі» не вимагає від Замовника встановити таку обов`язкову вимогу у оголошені, як наявність певного виду ліцензії, відсутність такої вимоги у оголошені про проведення спрощеної закупівлі не потребує усунення з боку відповідача. Також, позивач зазначає, що у  відповідача відсутні порушення законодавства з питань публічних закупівель, які неможливо усунути, як наслідок, відсутні підстави для прийняття рішення про відміну спрощеної закупівлі.
30 січня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме, листа Державної регуляторної служби України від 30.01.2025 №441/20-25.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державним підприємством Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» на офіційному веб-сайті «Prozorro» (посилання: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-12-12-002050-a/print/open/pdf)  12 грудня 2024 року було розміщено Оголошення про проведення спрощеної закупівлі за предметом: «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015:35810000-5:Індивідуальне обмундирування)», ідентифікатор закупівлі: UA-2024-12-12-002050-а (далі - Оголошення). Кінцевий строк подання тендерних пропозицій - 25.12.2024 о 00:00.
Відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту «Prozorro» (prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-12-12-002050-a), документи були подані такими учасниками:
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакоптторг»: первинна пропозиція - 501 750 000,00 грн., остаточна пропозиція -   390 000 000,00 грн.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортеця Захисту»: первинна пропозиція - 519 626 250,00 грн., остаточна пропозиція - 400 000 000,00 грн.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту»: первинна пропозиція - 489 000 000,00 грн.; остаточна пропозиція - 447 196 450,00 грн.;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртак.ЮА»: первинна пропозиція - 512 700 000,00 грн.; остаточна пропозиція - 449 985 000,00 грн.
Згідно  протоколу Уповноваженої особи державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» від 26 грудня 2024 року № 26.12.2024-2-6, тендерну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакоптторг» було відхилено.
У відповідності до протоколу Уповноваженої особи державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» від 01 січня 2025 року №0101-8, вирішено визначити ТОВ «Фортеця Захисту» переможцем спрощеної закупівлі та оприлюднити на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.
У зв`язку з цим, 01 січня 2025 року на офіційному веб-сайті «Prozorro» Уповноваженою особою державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» було розміщено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем спрощеної закупівлі - ТОВ «Фортеця Захисту».
Надалі, Уповноваженою особою державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» було прийнято рішення, оформлене протоколом від 14 січня 2025 року №1401-8, яким, на підставі пункту 11 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відмінено спрощену закупівлю за предметом закупівлі «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015: 35810000-5: Індивідуальне обмундирування)» (ідентифікатор закупівлі - UA-2024-12-12-002050-a).
Підставою прийняття даного рішення вказано, що, відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1000, ліцензуванню підлягають виробництво так і  продаж засобів індивідуального захисту.  У зв`язку з допущенням помилки при підготовці оголошення про проведення спрощеної закупівлі, а саме, Замовником не зазначено вимогу щодо необхідності надання ліцензії з продажу засобів індивідуального захисту, а також, враховуючи неможливість внесення змін у межах оголошеної закупівлі, є необхідність відмінити спрощену закупівлю та оголосити закупівлю з коректними вимогами, які відповідають Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанові Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1000. Відповідно до пункту 2 частини 17 статті 14 Закону Замовник, відміняє спрощену закупівлю в разі неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань публічних закупівель. Враховуючи наведені вище обставини, задля усунення виявлених порушень необхідно відмінити спрощену закупівлю на підставі пункту 2 частини 17  статті 14 Закону.
Не погоджуючись із рішенням відповідача про відміну спрощеної закупівлі, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні правові засади планування, порядок формування обсягів та особливостей здійснення закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, а також порядок здійснення державного і демократичного цивільного контролю у сфері оборонних закупівель визначає Закон України «Про оборонні закупівлі» від 17.07.2020 № 808-IX (далі - Закон № 808-IX).
За визначенням частини 1 статті 1 вищевказаного Закону, оборонні закупівлі - здійснення державним замовником закупівель товарів, робіт і послуг, призначених для виконання державних програм у сферах національної безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 808-IX, цей Закон застосовується за умови, що: вартість предмета закупівлі для товарів і послуг оборонного призначення, інших товарів і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, для робіт оборонного призначення та робіт для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони - 1,5 мільйона гривень, до визначених цим Законом державних замовників, які здійснюють оборонні закупівлі; закупівля товарів, робіт і послуг оборонного призначення містить відомості, що становлять державну таємницю, а також у разі закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення за закритими закупівлями незалежно від вартості такої закупівлі.
Положеннями частини 2 статті 2 Закону № 808-IX передбачено, що закупівля товарів, робіт і послуг здійснюється державними замовниками відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Принципи здійснення оборонних закупівель закріплені в статті 3 Закону № 808-IX, відповідно до якої, Оборонні закупівлі здійснюються на основі таких принципів: своєчасність та відповідність прийнятим рішенням щодо захисту національних інтересів України, забезпечення потреб безпеки і оборони; послідовність прийняття та виконання рішень щодо розроблення, закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення, систематичність їх виконання; конкурентність; ефективність використання коштів, результативність; відкритість та прозорість (крім відомостей, що становлять державну таємницю і розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці); запобігання корупції, зловживанням та дискримінації; цілісність, узгодженість, системність планування та фінансування оборонних закупівель, урахування пріоритетів і обмежень, встановлених державними програмами у сферах національної безпеки і оборони.
Згідно статті 24 Закону № 808-IX, спрощені торги із застосуванням електронної системи закупівель - це процедура, що застосовується державним замовником під час дії особливого періоду в Україні або у період введення надзвичайного стану, або у період проведення антитерористичної операції, або у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у разі якщо відомості про закупівлю товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони не становлять державної таємниці.
Спрощені торги із застосуванням електронної системи закупівель здійснюються у порядку, передбаченому для проведення відкритих торгів Законом України "Про публічні закупівлі", з урахуванням особливостей, встановлених статтею 23 та розділами I, III цього Закону.
Особливості проведення спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівлі визначені статтею 25 Закону № 808-IX.
У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону № 808-IX, у разі прийняття державним замовником рішення про проведення спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель відбір учасників здійснюється у порядку, визначеному цим Законом.
Оголошення про проведення відбору розміщується державним замовником в електронній системі закупівель протягом одного робочого дня після прийняття рішення про закупівлю. Період для подання цінових пропозицій визначається державним замовником та не може становити менше шести робочих днів з дати розміщення оголошення про проведення відбору на офіційному веб-сайті уповноваженого органу з питань закупівель. 
За приписами частини 4 статті 25 Закону № 808-IX, в оголошенні про проведення відбору обов`язково зазначаються: 1) найменування державного замовника, його код ЄДРПОУ, юридична та фактична адреса, електронна адреса; 2) найменування предмета закупівлі, код відповідно до державного класифікатора, що діє на день проведення закупівлі; 3) технічні, якісні та кількісні характеристики і вимоги до предмета закупівлі з урахуванням вимог пункту 3 частини другої статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі"; 4) очікувана вартість предмета закупівлі із зазначенням інформації про включення до очікуваної вартості податку на додану вартість; 5) кількість товару та місце його поставки, місце, в якому мають бути виконані роботи чи надані послуги, їх обсяг, строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; 6) дата і час закінчення періоду подання цінових пропозицій; 7) розмір мінімального кроку пониження ціни під час електронного аукціону у відсотках або грошових одиницях (не менше 1 відсотка очікуваної вартості товару, роботи, послуги) та формула, що буде застосовуватися при проведенні електронного аукціону для визначення показників інших критеріїв оцінки (у разі їх обрання державним замовником); 8) перелік критеріїв та методика оцінки цінової пропозиції із зазначенням питомої ваги критеріїв; 9) розмір, строк, вид та умови повернення чи неповернення забезпечення цінової пропозиції (у разі якщо державний замовник вимагає його надання); 10) розмір, строк, вид та умови надання, умови повернення чи неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (у разі якщо державний замовник вимагає його надання); 11) прізвище, ім`я та по батькові, посада однієї чи кількох посадових осіб державного замовника, уповноважених здійснювати зв`язок з учасниками відбору; 12) один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відбору відповідно до статті 16 Закону України "Про публічні закупівлі" та до частини другої статті 22 цього Закону (за наявності), вимоги, встановлені статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі", та інформація про спосіб підтвердження відповідності учасників відбору визначеним критеріям і вимогам згідно із законодавством; 13) у разі закупівлі робіт - інформація відповідно до вимог пункту 17 частини другої статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі"; 14) необхідність надання одиниці товару (на вимогу державного замовника); 15) інша необхідна інформація залежно від предмета закупівлі.
В силу вимог частини 1 статті 30 Закону № 808-IX, особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності державних замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених цієї статтею.
Згідно ч. 2 ст. 30 Закону № 808-IX, оборонні закупівлі на період дії правового режиму воєнного стану здійснюються на основі принципів, визначених статтею 3 цього Закону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року №1275 затверджено Особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану (далі - Особливості).
Пунктом 7 Особливостей передбачено, що відповідальною за організацію та проведення оборонних закупівель може бути уповноважена особа/інша особа державного замовника та/або колегіальний орган, що утворюється державним замовником та складається не менше ніж із трьох осіб такого державного замовника. Порядок організації діяльності такого колегіального органу визначається державним замовником.
Відповідно до пункту 8 Особливостей, державні замовники здійснюють оборонні закупівлі товарів і послуг оборонного призначення, інших товарів і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, вартість яких дорівнює або перевищує 200 тис. гривень, робіт оборонного призначення та робіт для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони у разі, коли їх вартість дорівнює або перевищує 1,5 млн. гривень (крім закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення, що становлять державну таємницю, а також закупівлі озброєння, військової і спеціальної техніки, боєприпасів та їх складових частин та послуг із розроблення, ремонту, модернізації озброєння, військової і спеціальної техніки, боєприпасів та їх складових частин, товарів, робіт і послуг для будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд), в електронній системі закупівель в один із таких способів, зокрема, у порядку проведення спрощених закупівель, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", з урахуванням положень, визначених цими особливостями.
Як вбачається з матеріалів справи, процедура закупівлі №UA-2024-12-12-002050-а «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015:35810000-5:Індивідуальне обмундирування)» проводилась відповідачем в період дії правового режиму воєнного стану в Україні і вартість предмету закупівлі (товарів) перевищує 200 тис. гривень, внаслідок чого, вона проводилась в порядку проведення спрощених закупівель, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», з урахуванням наведених вище особливостей.
Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII), спрощена закупівля складається з таких послідовних етапів: 1) оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі; 2) уточнення інформації, зазначеної замовником в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі; 3) подання пропозицій учасниками; 4) проведення електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону; 5) розгляд на відповідність умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі та вимогам до предмета закупівлі, пропозиції учасника; 6) визначення переможця спрощеної закупівлі та укладення договору про закупівлю; 7) розміщення звіту про результати проведення закупівлі відповідно до статті 19 цього Закону.
В силу вимог частини 3 статті 14 Закону № 922-VIII, в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, що оприлюднюється замовником відповідно до статті 10 цього Закону, обов`язково зазначаються: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, його категорія; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися стосовно кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності); 3) інформація про технічні, якісні та інші характеристики предмета закупівлі; 4) кількість та місце поставки товарів або обсяг і місце виконання робіт чи надання послуг; 5) строк поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; 6) умови оплати; 7) очікувана вартість предмета закупівлі; 8) період уточнення інформації про закупівлю (не менше трьох робочих днів з дня оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі в електронній системі закупівель); 9) кінцевий строк подання пропозицій (строк для подання пропозицій не може бути менше ніж два робочі дні з дня закінчення періоду уточнення інформації про закупівлю); 10) перелік критеріїв та методика оцінки пропозицій із зазначенням питомої ваги критеріїв; 11) розмір та умови надання забезпечення пропозицій учасників (якщо замовник вимагає його надати); 12) розмір та умови надання забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає його надати); 13) розмір мінімального кроку пониження ціни під час електронного аукціону в межах від 0,5 відсотка до 3 відсотків або в грошових одиницях очікуваної вартості закупівлі. 
В оголошенні про проведення спрощеної закупівлі може зазначатися інша інформація.
Частиною 5 статті 14 Закону № 922-VIII передбачено, що оголошення про проведення спрощеної закупівлі та вимоги до предмета закупівлі не повинні містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.
Згідно частини 7 статті 14 Закону № 922-VIII, у разі внесення змін до оголошення про проведення спрощеної закупівлі строк для подання пропозицій продовжується замовником в електронній системі закупівель не менше ніж на два робочі дні.
Замовник має право з власної ініціативи внести зміни до оголошення про проведення спрощеної закупівлі та/або вимог до предмета закупівлі, але до початку строку подання пропозицій. Зміни, що вносяться замовником, розміщуються та відображаються в електронній системі закупівель у вигляді нової редакції документів.
У відповідності до положень частини 12 статті 14  Закону № 922-VIII, за результатами оцінки та розгляду пропозиції замовник визначає переможця. Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю замовник оприлюднює в електронній системі закупівель. У разі відхилення найбільш економічно вигідної пропозиції відповідно до частини тринадцятої цієї статті замовник розглядає наступну пропозицію учасника, який за результатами оцінки надав наступну найбільш економічно вигідну пропозицію. Наступна найбільш економічно вигідна пропозиція визначається електронною системою закупівель автоматично.
Приписами ч. 13 ст. 14 Закону № 922-VIII визначено, що Замовник відхиляє пропозицію в разі, якщо: 1) пропозиція учасника не відповідає умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, та вимогам до предмета закупівлі; 2) учасник не надав забезпечення пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником; 3) учасник, який визначений переможцем спрощеної закупівлі, відмовився від укладення договору про закупівлю; 4) якщо учасник протягом одного року до дати оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі відмовився від підписання договору про закупівлю більше двох разів із замовником, який проводить таку спрощену закупівлю.
За вимогами частини 17 статті 18 Закону № 922-VIII, Замовник відміняє спрощену закупівлю в разі:
1) відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг;
2) неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань публічних закупівель;
3) скорочення видатків на здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг.
Отже, з аналізу наведених положень вбачається, що законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відміни спрощеної закупівлі, в тому числі, наявність порушення законодавства з питань публічних закупівель, які неможливо усунути.
При цьому, наявність порушення саме законодавства з питань публічних закупівель, яке неможливо усунути, може бути підставою для відміни процедури закупівлі.
Матеріали справи свідчать, що оскаржуване рішення, оформлене протоколом №1401-8 від 14.01.2025, про відміну спрощеної закупівлі за предметом закупівлі «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015: 35810000-5: Індивідуальне обмундирування)» (ідентифікатор закупівлі №UA-2024-12-12-002050-a), відповідачем прийнято на підставі пункту 2 частини 17 статті 14 Закону України «Про публічні закупівлі» (Т. 1 а.с. 64).
При цьому, підставою для відміни процедури закупівлі визначено саме неможливість внесення змін у межах оголошеної закупівлі, оскільки замовником не зазначено вимогу щодо необхідності надання ліцензії з продажу засобів індивідуального захисту.
У вищевказаному протоколі 1401-8 від 14.01.2025 зазначено, що, відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000, ліцензуванню підлягають як виробництво так і продаж засобів індивідуального захисту, внаслідок чого, необхідно оголосити закупівлю з коректними вимогами, які відповідають Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанові Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000.
Таким чином, підставою для відміни процедури закупівлі відповідачем визначено некоректність вимог процедури закупівлі внаслідок їх невідповідності Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанові Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000.
Так, Законом, який регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, є Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», про що вказано в частині 1 статті 2 даного Закону.
Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва та ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; виробництва спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продажу затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000.
Отже, з вищевказаного вбачається, що Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанова Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000 регулюють суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, зокрема, щодо провадження господарської діяльності з виробництва та ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; виробництва спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продажу.
Таким чином, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанова Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000, на які посилається відповідач в оскаржуваному рішенні, не належать до нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність з питань публічних закупівель.
Як наслідок, невідповідність вимог процедури закупівлі положенням Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та постанові Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000 не свідчить про наявність порушень законодавства з питань публічних закупівель.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Замовник у рішенні про відміну закупівлі має чітко описати порушення законодавства з питань публічних закупівель у сфері оборони, які були виявлені, а у протоколі про відміну закупівлі, на підставі пункту 2 частини сімнадцятої статті 14 Закону № 922-VIII, має довести, що немає можливостей усунути порушення.
Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відповідачем не вказано, яке саме порушення законодавства з питань публічних закупівель було допущено із зазначенням конкретної норми відповідного нормативно-правового акту, яким регулюється проведення процедури публічних закупівель. 
В свою чергу, колегією суддів не встановлено невідповідності Оголошення про проведення спрощеної закупівлі за предметом: «Бронежилет модульний (Тип 2, Рівень П, Вид 5, комплектність 1-8) (ДК 021:2015:35810000-5:Індивідуальне обмундирування)» (ідентифікатор закупівлі: UA-2024-12-12-002050-a) вимогам законодавства з питань публічних закупівель, зокрема, частини 3 статті 14 Закону № 922-VIII, якою визначено обов`язкові вимоги до такого Оголошення.
Так, апелянт зазначає, що у потенційних постачальників виникли розбіжності у трактуванні законодавства щодо ліцензування господарської діяльності з продажу засобів індивідуального захисту на території України.
З даного приводу, слід зазначати наступне.
У відповідності до вимог пункту 11 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, виробництво та ремонт вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівля вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; виробництво спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продаж.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1000 передбачено, якщо суб`єкт господарювання провадить вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, не в повному обсязі, а частково, ці Ліцензійні умови поширюються на ліцензіата лише в частині, що встановлює вимоги до провадження цієї частини виду господарської діяльності.
Згідно частини 6 статті 42 Закону України «Про Національну поліцію» та частини 3 статті 15 Закону України «Про Національну гвардію України», до засобів індивідуального захисту відносяться шоломи, бронежилети та інше спеціальне екіпірування.
В матеріалах справи наявний перелік суб`єктів господарювання, яким видана ліцензія на провадження господарської діяльності з виробництва, ремонту, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення, боєприпасами до неї, спеціальними засобами, зі змісту якого вбачається розмежування виданих ліцензій на провадження окремих видів господарської діяльності за індексами, зокрема, виробництво засобів індивідуального захисту має індекс « 12.01», в той час, як продаж засобів індивідуального захисту - « 12.05» (Т. 1 а.с. 65-70).
Таким чином, діяльність з виробництва та продажу бронежилетів може провадитися суб`єктами господарювання лише за наявності ліцензії на провадження господарської діяльність з виробництва та продажу засобів індивідуального захисту.  
При цьому, відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 41 Закону № 922-VIII, переможець процедури закупівлі/спрощеної закупівлі під час укладення договору про закупівлю повинен надати копію ліцензії або документа дозвільного характеру (у разі їх наявності) на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законом та у разі якщо про це було зазначено у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі чи вимагалося замовником під час переговорів у разі застосування переговорної процедури закупівлі.
У разі якщо переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі є об`єднання учасників, копія ліцензії або дозволу надається одним з учасників такого об`єднання учасників.
Отже, з аналізу викладених положень вбачається, що вимога про надання відповідної ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності законодавчо встановлена саме для переможця процедури закупівлі.
Колегія суддів звертає увагу на те, що наведені вимоги законодавства були враховані Замовником, оскільки, в пункті 12 Оголошення відповідачем зазначено: «Якщо учасник буде визнаний переможцем спрощеної закупівлі, він зобов`язується надати перелік документів згідно з Додатком №9 до Оголошення у строк, що не перевищує два робочих дні з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір. Учасник погоджується, що ненадання таких документів у визначений строк буде вважатися відмовою від укладання договору» (Т. 1 а.с. 57-62).
Також, в пункті 20 Оголошення було вказано про наявність дев`яти додатків до нього, зокрема, Додаток №1 «Вимоги до учасника та перелік документів, що надаються учасником у складі пропозиції», Додаток №9 «Перелік документів, що надаються переможцем закупівлі для укладання договору».
Відповідно до пункту 8 Додатку №1 «Вимоги до учасника та перелік документів, що надаються учасником у складі пропозиції», учасник закупівлі має подати у складі тендерної пропозиції копію ліцензії або наказу про видачу ліцензії на виробництво засобів індивідуального захисту. У разі, якщо відповідно до норм законодавства держави реєстрації виробника та/або держави реєстрації виробництва видача ліцензії або документа дозвільного характеру не передбачена, то учасник у складі пропозиції надає лист-роз`яснення в довільній формі від виробника запропонованого товару   за підписом уповноваженої особи виробника та завірений печаткою (у разі наявності), в якому мають бути вказані законодавчо обґрунтовані підстави ненадання таких документів із посиланням на відповідні норми законодавства держави реєстрації виробника та/або держави реєстрації виробництва (Т. 1 а.с. 20).
Додатком №9 «Перелік документів, що надаються переможцем закупівлі для укладання договору» до Оголошення передбачено, що переможець закупівлі у строк, що не перевищує двох робочих днів з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір, повинен надати Замовнику документи згідно з цим Додатком шляхом оприлюднення таких документів в електронній системі закупівель.
Згідно пункту 6 Додатку №9, має бути копія ліцензії або документа дозвільного характеру (у разі їх наявності) на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законом та у разі якщо про це було зазначено у оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.
Якщо строк (термін) дії ліцензій, дозволів тощо, наданих Учасником у складі пропозиції, спливає до моменту закінчення постачання товару   (надання послуг, виконання робіт) Учасник має у складі пропозиції надати гарантійний лист/довідку або інший підтверджуючий документ за підписом уповноваженої особи Учасника щодо їх отримання до моменту укладання договору (продовження терміну дії на весь період надання послуг, (виконання робіт), що є предметом закупівлі.
У разі відсутності дозволу або ліцензії надати лист з відповідним обґрунтуванням з посиланням на чинне законодавство щодо відсутності такої законодавчої необхідності. У разі, якщо предмет закупівлі не підлягає ліцензуванню, сертифікації та ін. надати довідку в довільній формі.
У разі якщо переможцем спрощеної закупівлі є об`єднання учасників, копія ліцензії або дозволу надається одним з учасників такого об`єднання учасників.
Слід зазначити, що вищевказана вимога пункту 6 Додатку №9 до Оголошення відповідає вимогам пункту 2 частини 2 статті 41 Закону № 922-VIII.
Отже, з вищевказаного вбачається, що Оголошення про проведення спрощеної закупівлі містить окремі вимоги щодо переліку документів, які необхідно надати учаснику закупівель, та переліку документів, які надає переможець торгів, що відповідає положенням Закону № 922-VIII.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, пункт 6 Додатку №9, який є невід`ємною частиною Оголошення, містить норму про необхідність надання переможцем закупівлі для укладення договору копії ліцензії у випадках, визначених законом. Отже, фактично ця норма була викладена бланкетним способом, позаяк закріплювала загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід було звернутися до норм іншого нормативного акта іншої галузі права, а саме: законодавства у сфері ліцензування.
Таким чином, доводи апелянта про те, що ліцензія на продаж засобів індивідуального захисту не вимагалась у вимогах до Оголошення є необґрунтованими.
Колегія суддів вважає, що незазначення в пункті 8 Додатку №1 вимоги учасникам про подання копії ліцензії або наказу про видачу ліцензії на продаж засобів індивідуального захисту жодним чином не відміняє вимог, визначених Додатком №9,  а саме, вимоги до переможця в частині необхідності подати копію відповідної ліцензії або документа дозвільного характеру (у разі їх наявності) на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законом та у разі якщо про це було зазначено у оголошенні про проведення спрощеної закупівлі.
Беручи до уваги викладене, доводи апелянта про те, що незазначення Замовником в Оголошенні вимоги щодо необхідності надання ліцензії з продажу засобів індивідуального захисту є помилкою, яку неможливо усунути та яка є підставою для відміни спрощеної закупівлі є необґрунтованими.
Посилання апелянта на лист Державної регуляторної служби України від 30.01.2025 №441/20-25, що адресований ТОВ «Науково виробниче підприємство «Темп-3000», є необґрунтованим, з огляду на наступне.
Так, відповідно до наявного в матеріалах справи Переліку суб`єктів господарювання, яким видана ліцензія на провадження господарської діяльність з виробництва, ремонту, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення, боєприпасами до неї, спеціальними засобами, ТОВ «Науково виробниче підприємство «Темп-3000» (№п/п 85) має ліцензію з індексом 12.01 - Виробництво засобів індивідуального захисту.
Водночас, вищевказаний Перелік не містить інформації щодо наявності у переможця спрощеної закупівлі (ідентифікатор закупівлі №UA-2024-12-12-002050-a) ТОВ «Фортеця Захисту» ліцензій на право виробництва чи продажу засобів індивідуального захисту.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність законодавчо визначених підстав для відміни закупівлі, оскільки, твердження ДП МОУ «ДОТ» про неможливість усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань публічних закупівель, як на підставу для такої відміни, є протиправними та були спростовані під час розгляду справи.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод індивідуального захисту» та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 282, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          

Судді                                                                                           Аліменко В.О.

                                                                                                    Ключкович В.Ю.