УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2025 року
м. Київ
справа  № 185/8892/23
провадження № 51-515 ск 25 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року щодо неї.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього належного їй майна. Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 .
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року вирок суду першої інстанції змінено в частині призначеного ОСОБА_4 покарання. Виключено із резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного їй майна. У решті вирок залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 , у якій вона не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Статтею 438 КПК України визначено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись 
на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй  кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак, всупереч вищевказаному засуджена ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судами при постановленні оскаржених вироку і ухвали, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Сформульовані в касаційній скарзі вимоги про скасування оскаржених судових рішень є неповними та не узгоджуються зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Згідно з положеннями цієї статті суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Окрім цього, засудженій слід взяти до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК України вона наділена правом на касаційне оскарження судових рішень лише у тій частині, що стосується її інтересів. Скаржник же просить скасувати рішення у повному обсязі, у тому числі в частині засудження ОСОБА_5 .
Частиною 5 ст. 427 КПК України визначено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Натомість засуджена додала до касаційної скарги завірену копію перекладу оскарженого вироку на російську мову, що не узгоджується з наведеними положеннями процесуального закону. 
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Водночас Суд роз`яснює, що для складання та подання касаційної скарги засуджена може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджена може скористатися безоплатною правничою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, в порядку ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2025 року щодо неї залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                            ОСОБА_3