ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2025 року	Львів	Справа № 607/12175/24 пров. № А/857/32183/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судових засідань –                     Березюка Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року (головуючий суддя: Кунцьо С.В., місце ухвалення – м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-
встановив:
ОСОБА_1 , 03.06.2024 звернувся до суду з позовом, в якому, просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2193662 від 20.05.2024 року та закрити провадження у справі.
Обґрунтовує позов тим, що постановою інспектора поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП Слободи П.І. серії ЕНА № 2193662 від 20.05.2024 на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до цієї постанови 20 травня 2024 року о 13:13:24 год. в м. Тернополі по вул. С. Бандери, 2 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Scoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», а саме здійснив рух ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» ПДР України (Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків). Із цією постановою позивач не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною без належних доказів вчинення ним правопорушення.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги основний аргумент позивача, який має вагоме значення, зокрема довідку комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» про те, що лише 16.07.2024 були проведені роботи з перенесення дорожніх знаків 4.1 «Рух прямо», 2.3 «Головна дорога » та 5.20.1 «Початок додаткової смуги руху» з опори № 376 на опору № 378 вище в напрямку до мосту.
Відповідач, 05.03.2025 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити та розгляд справи здійснювати без участі відповідача.
Позивач, у судовому засіданні, яке проведено у режимі ведеоконференції, просив апеляційну скаргу задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2193662 від 20.05.2024, громадянин ОСОБА_1 , 20 травня 2024 р. о 13:13:24 год. в м. Тернополі по вул. С. Бандери, 2, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», а саме здійснив рух ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» ПДР України (Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків), за що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2193662 від 20.05.2024 відповідає вимогам чинного законодавства.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 8.4 «ґ» Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України),інформаційно-вказівні дорожні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», а саме здійснив рух ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «ґ» ПДР України (Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків), за що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.
До матеріалів справи додано диск з відеозаписами, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказам по цій справі, оскільки такий надає можливість встановити фактичні дані у спірних правовідносинах.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що на одному з відеозаписів зафіксовано рух транспортного засобу марки «Scoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. С. Бандери, 2, під керуванням ОСОБА_1 та здійснення ним повороту ліворуч на вул. Вояків дивізії Галичина, чим порушено вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо».
Крім цього, суд апеляційної звертає увагу, що до матеріалів справи додано схему організації дорожнього руху (а. с. 27) на вказаних вулицях, якою підтверджується розміщення дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», проїзд якого порушив позивач.
Щодо покликання позивача в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не взяв до уваги основний аргумент позивача, який має вагоме значення, зокрема довідку комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» від 01.11.2024 № 278 про те, що 16.07.2024 були проведені роботи з перенесення дорожніх знаків 4.1 «Рух прямо», 2.3 «Головна дорога » та 5.20.1 «Початок додаткової смуги руху» з опори № 376 на опору № 378 вище в напрямку до мосту, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції не приймає до увагу вказану довідку, оскільки така не була предметом дослідження у суді першої інстанції. Крім цього, позивач не надав доказів неможливості подання довідки від 01.11.2024 № 278 до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, відповідно до приписів ч. 4 ст. 308 КАС України
Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу постанови серії ЕНА № 2193662 від 20.05.2024, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави для скасування оскаржуваної постанови від серії ЕНА № 2193662 від 20.05.2024 відсутні. 
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року у справі № 607/12175/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено  05.03.25