Номер провадження: 22-ц/813/6195/24 
Справа № 495/14276/23
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку «Укргазбанк»
відповідач - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду 
апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк»
на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2024 року 
у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15.04.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 107-08/П-12, відповідно до якого надано кредит в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 15.04.2008 року по 14.04.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,6% річних. Відповідач належним чином зобов`язання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, в період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, існує заборгованість в розмірі 3% річних за 1096 днів з суми боргу 3017,68 доларів США, що складається з: 703,83 доларів США за несвоєчасне погашення кредиту; 2313,85 доларів США за несвоєчасне погашення процентів кредиту.
Невиконання відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду із відповідним позовом.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2024 року ухвалено у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення - відмовити.

Рішення суду вмотивовано тим, що оскільки рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2021 року було відмовлено у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 107-08/П-12 від 15.04.2008 року, у зв`язку з пропуском строків позовної давності, то нарахування 3% річних є безпідставне.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ПАТ АБ «Укргазбанк» в інтересах якого діє Поліщук П.А. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права та на необґрунтованість рішення просить, його скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 3% річних за 1096 днів у розмірі - 3017,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 22 листопада 2023 року становить 108 773,18 гривень - задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстав пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється.
Апелянт наголошує, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати визначеної судовим рішенням заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України за період затримки виконання зобов`язання.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, відповідачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Попова О.А. подали відзив, в якому просить апеляційну скаргу банку залишити без задоволення, а рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2024 року - залишити без змін.
У відзиві зазначається, що розглядаючи справу по суті про стягнення 3% річних, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог не у зв`язку зі спливом строків позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. На думку сторони відповідача, суд дійшов правильного висновку щодо того, що зобов`язання за кредитним договором № 107-08/П-12 від 15.04.2008 року трансформувалося у натуральне, а тому нарахування 3 % річних та інфляційних втрат неможливе. Також, суд першої інстанції правильно виходив з того, що підтверджена рішеннями суду втрата позивачем (кредитором) права на задоволення вимоги щодо основного зобов`язання (основного боргу) в процесуальному (судовому) порядку має наслідком втрату ним права на нарахування 3 % річних, а тому дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

В судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Земщук О.С. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги банку до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Попова О.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги банку, наголошувала, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2024 року є законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини не явки суду не повідомляла, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№ повідомлення про вручення 0690270915554).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

15.04.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 107-08/П-12, відповідно до якого надано кредит в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 15.04.2008 року по 14.04.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,6% річних. Відповідач належним чином зобов`язання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, в період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року заборгованість в розмірі 3% річних за 1096 днів з суми боргу 3017,68 доларів США, що складається з: 703,83 доларів США за несвоєчасне погашення кредиту; 2313,85 доларів США за несвоєчасне погашення процентів кредиту.
Невиконання відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду із відповідним позовом.
Позивач просить стягнути заборгованість по сплаті 3 % річних від суми боргу, що відповідно до розрахунку заборгованості становить 3017,68 дол. США.
Як вбачається з матеріалів справи, у 2019 році позивач звертався до суду з позовними вимогами про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, у загальному розмірі 40 726,28 доларів США та 341 729,05 грн, яка складається з наступного: 21 486,89 доларів США - заборгованість по кредиту строкова; 4 319,09 доларів США заборгованість по кредиту прострочена; 243,69 доларів США - заборгованість по процентах поточна; 14 676,61 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 58 440,43 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 283 288,62 грн - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 25.01.2021 року по справі № 495/8852/19 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, що складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн - відмовлено у повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі №757/44680/15-ц (провадження №61-32171сво18) дійшла висновку, що системне тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку дає підстави для висновку, що натуральним є зобов`язання, вимога в якому хоч і існує, проте, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Положення статті 625 ЦК України щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання може бути застосовано до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, отже, кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на захист в судовому (примусовому) порядку вимоги про нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.
У справі №757/44680/15-ц, яка переглядалась Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, судами встановлені обставини щодо спливу позовної давності за вимогами кредитора про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за його користування і судовим рішенням, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову про їх стягнення, тому колегія суддів касаційного суду вважала вказане зобов`язання натуральним і дійшла висновку про відсутність у кредитора права нараховувати суми, визначені статтею 625 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що вказаний вище правовий висновок Верховного Суду про натуральне зобов`язання підлягає застосуванню і до спірних правовідносин, оскільки ПАТ АБ «Укргазбанк», рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 25.01.2021 року по справі № 495/8852/19 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, що складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн - відмовлено у повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності, тобто, вимога банку про стягнення за основним зобов`язанням не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, а тому, вимоги банку про нарахування 3% річних є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги представника позивача на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, суд правильно вирішив спір по суті і підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення немає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко