справа № 754/15050/24
головуючий у суді І інстанції Вінтоняк Р.Я.
провадження № 33/824/761/2025
головуючий суддя Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 лютого 2025 року                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
в с т а н о в и в :
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, закрити провадження у справі на підставі частини 1 статті 247 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 10 жовтня 2024 року о 12:00 год. вона проходила лікувальну фізкультуру у кабінеті 355 КНП «КДЦ Деснянського району м. Києва». О 12:07 год. оголошено сигнал повітряної тривоги у зв`язку з чим лікар з лікувальної фізкультури сказала пацієнтам вийти до коридору та почекати закінчення повітряної тривоги. Лікар не спустилася до укриття тому ОСОБА_1 запитала у неї щодо продовження зайняття. Лікар повідомила ОСОБА_1 , що згідно з наказом за надання медичних послуг під час повітряної тривоги її оштрафують. О 12:20 год. ОСОБА_1 звернулася до заступника директора з медичної частини ОСОБА_2 та попросила про ознайомлення з наказом, яким передбачена відповідальність лікарів за надання медичних послуг під час повітряної тривоги. ОСОБА_1 знімала на камеру своє спілкування з ОСОБА_2 , яка не заперечувала проти ведення зйомки. О 12:31 год. у хол приймальні зайшла юрисконсульт КНП «КДЦ Деснянського району м. Києва» ОСОБА_3 запитала ОСОБА_1 про отримання нею дозволу на зйомку. ОСОБА_3 намагалася вирвати з рук ОСОБА_1 телефон та викликала поліцію, повідомивши про незаконну на її думку зйомку. 
Відносно ОСОБА_1 складено протокол, у якому зазначено про те,що вона виразилася у бік працівників поліції нецензурною лайкою, однак свідків цих обставин немає. До протоколу не додано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.
 
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку.
 
Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2024 року серії ВАБ 225652 10 жовтня 2024 року о 13 год. 42 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці у приміщенні медичного закладу КНП «КДЦ Деснянського району м. Києва», у м. Києві по вул. Закревського, 81/1, виражалась у бік працівників нецензурною лексикою, чим ображала честь та гідність медичних працівників, чим своїми діями порушувала громадський порядок та спокій громадян.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КУпАП.
На підтвердження указаних обставин до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише:
довідку від 14 жовтня 2024 року, складена інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 2 полку 1 УПП у м. Києві ДПП Куценко Н., про те, що у протоколі помилково зазначено частину статті;
заяву  ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності;
СD-диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано складення протоколу відносно  ОСОБА_1 .
Працівниками поліції при оформленні вказаного адміністративного матеріалу не здійснено опитування працівників закладу охорони здоров`я та/або пацієнтів для повного та об`єктивного встановлення обставин вказаного адміністративного правопорушення, не з`ясовано можливих очевидців вказаного правопорушення, а сам протокол складений лише на підставі припущень.
При цьому наявна у матеріалах справи заява  ОСОБА_3 та відеозапис, яким зафіксовані обставини складення протоколу самі по собі не доводять поза розумним сумнівом факту вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що потерпіла  ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у її заяві, однак апеляційний суд враховує, що обставини, що підтверджуються показаннями потерпілої, повинні оцінюватися судом разом з іншими доказами у справі та узгоджуватися з ними, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.
Разом із тим заява та пояснення  ОСОБА_3 є єдиними доказами на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення. 
У Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
У той же час, всі сумніви з приводу винуватості особи, яка притягається до відповідальності, трактуються на користь такої особи, за загальним правилом (стаття 62 Конституції України), винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
У цьому випадку, за наслідками розгляду матеріалів відносно  ОСОБА_1  наявний обґрунтований сумнів у тому, що вона виражалась у бік працівників КНП «КДЦ Деснянського району м. Києва» нецензурною лексикою, чим ображала честь та гідність медичних працівників, чим порушувала громадський порядок та спокій громадян, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому підстави для притягнення  ОСОБА_1  до відповідальності у суду першої інстанції були відсутні.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Встановлені під час апеляційного розгляду обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів складу у діях  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, із закриттям провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 рокускасувати та закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                           Г.І. Мостова