17.12.24
33/812/443/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“17” грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді                Фаріонової О. М.

за участю секретаря                 Горковенко В. С. 
особи, яка притягується до 
адміністративної відповідальності         ОСОБА_1 
прокурора Шевченка В. П.
       
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною ОСОБА_1 на постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2024 року, якою 

ОСОБА_1 , 1963 року народження, серпня місяця, 05 числа, уродженця с. Доманівка Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, перебуває на посаді судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, 

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. 

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. 

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв`язку із отриманням 22.02.2024 доходу від продажу рухомого майна на суму 600 000 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2024 року.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 09.07.2003 №1072-IV, ОСОБА_1 обрано на посаду судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області безстроково.

Таким чином, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з приміткою до ст. 51-3 та 56 Закону України «Про запобігання корупції», посада судді належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з абз. 15 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 45, ч. 4 ст. 52 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт декларування зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини 4 цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до ст. 51-3 цього Закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028,00 грн. Таким чином, з 01.01.2024 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 151 400,00 грн.

ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 600 000,00 грн. від продажу транспортного засобу Hyndai Santa FE (2011 року випуску), відповідно до договору купівлі-продажу від 22.02.2024 №4844/2024/4336774.

Отже, ОСОБА_1 22.02.2024 отримав дохід на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2024 року.

Виходячи з вищевикладеного, він, будучи особою, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте, відповідно до відомостей Реєстру, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з отриманням доходу ОСОБА_1 подав 05.03.2024 о 17 год. 43 хв., чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

       В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 

Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи та встановленим обставинам, є необґрунтованими, постанова прийнята з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зазначив, що суд проігнорував його пояснення щодо відсутності у нього прямого умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Пояснив, що з 29.02.2024 по 08.03.2024 він перебував на лікарняному, а в період з 11.03.2024 по 14.03.2024 перебував у щорічній основній відпустці за сімейними обставинами.

Вказав, що він подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Реєстру 05.03.2024. Потім помітив, що повідомлення про суттєві зміни подав не в 10-денний термін у відповідності до вимог законодавства. Зазначив, що не маючи наміру ухилятися від фінансового контролю, він 25.03.2024 звернувся з листом із поясненнями до НАЗК, самостійно повідомивши про несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та про поважність причин цього несвоєчасного повідомлення. 25.03.2024 НАЗК надано відповідь щодо листа, де вказано, що він повинен звернутися до них через персональний електронний кабінет, і ця інформація може бути врахована ними у разі проведення перевірки декларації, що він і зробив 26.03.2024. Вказав, що він самостійно виявив факт того, що повідомлення про суттєві зміни в майновому стані сформоване 05.03.2024, а не в 10-денний термін, та здійснив всі заходи щодо повідомлення НАЗК про поважність невнесення вчасно даного повідомлення.

Стверджував про відсутність прямого умислу, спрямованого на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, і пропустив встановлений строк через несприятливий збіг обставин. На думку апелянта, про відсутність у нього умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані свідчить і та обставина, що відомості про суттєві зміни у майновому стані він подав 05.03.2024, до складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто до 12.04.2024.

Також зазначає, що суд не взяв до уваги його доводи про наявність технічних проблем на сайті НАЗК, як поважної причини невчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану.

Позиції учасників судового провадження. 

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор Шевченко В. П. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при ухваленні рішення, і положення закону, яким він керувався.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та заперечення прокурора, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону суд першої інстанції врахував при прийнятті оскаржуваного рішення. 

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУПАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , викладену в поясненнях в суді та в апеляційній скарзі, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

В основу висновків про доведеність вини ОСОБА_1 судом покладені фактичні дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення. 

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.04.2024 заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції А. Ситником складено протокол про адміністративне правопорушення №47-01/12/24, за яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.  2 ст.  172-6 КУпАП.

У протоколі зазначено,  що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом  декларування,  несвоєчасно подав  повідомлення про  суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 52  Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 4 ст. 52  Закону України «Про запобігання  корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. 

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини четвертої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 51-3 цього Закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028,00 грн.

Таким чином, з 01.01.2024 суб`єкти декларування зобов`язані повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 151 400 грн.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 09.07.2003 №1072-IV ОСОБА_1 обрано на посаду судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області безстроково. Таким чином, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Згідно з приміткою до ст. 51-3 та 56 Закону України «Про запобігання корупції» посада судді належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджені наступними доказами, дослідженими судом.

Згідно договору купівлі-продажу від 22.02.2024 №4844/2024/4336774, ОСОБА_1 здійснено продаж транспортного засобу Hyndai Santa FE (2011 року випуску), від чого він 22.02.2024 отримав дохід у розмірі 600 000 грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 04.03.2024 року подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіціальному веб-сайті НАЗК. 

Проте, відповідно до відомостей Реєстру, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з отриманням зазначеного доходу ОСОБА_1 подав 05.03.2024 року о 17 год. 43 хв., чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що він не мав прямого умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, та вказав як на поважні причини несвоєчасного подання повідомлення на те, що з 29.02.2024 по 08.03.2024 він перебував на лікарняному, а в період з 11.03.2024 по 14.03.2024 - у щорічній основній відпустці за сімейними обставинами.

Також вказав, що він подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Реєстру 05.03.2024, потім помітив, що повідомлення про суттєві зміни подав не в 10-денний термін у відповідності до вимог законодавства та, не маючи наміру ухилятися від фінансового контролю, він 25.03.2024 звернувся з листом із поясненнями до НАЗК про поважність причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Зазначене, на думку апелянта, свідчить про відсутність у нього прямого умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а також що у нього відсутній будь-який особистий інтерес, оскільки він сам повідомив НАЗК про несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Аналізуючи ці доводи апелянта, апеляційний суд встановив таке. 

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані.

ОСОБА_1 достеменно ознайомлений з вимогами ч. 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить, зокрема, неодноразовість здійснення ним у передбачений законом строк повідомлення НАЗК про суттєві зміни майнового стану, та подання щорічних декларацій.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 визнає, що знав про обов`язок подати повідомлення про суттєві зміни майнового стану до 00 год. 00 хв. 04.03.2024, про що свідчать також дані про неодноразове подання ОСОБА_1 подібних повідомлень в минулому. 

Оскільки ОСОБА_1 неодноразово, починаючи з 28.10.2016, подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо загальних відомостей суб`єкта декларування ОСОБА_1 та поданих ним документів до реєстру, йому відома послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до Єдиного Державного реєстру декларацій.
Згідно з послідовністю дій користувача зазначеного реєстру, у період з 22.02.2024 року (день отримання доходу) по 03.03.2024 включно (останній день подачі повідомлення), ОСОБА_1 не вчиняв дій щодо створення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. 

Хоча ОСОБА_1 зазначає, що не мав прямого умислу неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, про що на його думку свідчить та обставина, що 05.03.2024 він неодноразово здійснював вхід до відповідного реєстру (05.03.2024 року з 09:44 і до моменту подання повідомлення 05.03.2024 року о 17:43), але ці дії він вчинив після спливу строку, встановленого на повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Окрім того, суд не бере до уваги також доводи ОСОБА_1 про наявність технічних проблем на сайті НАЗК як поважної причини невчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану, так як з матеріалів справи встановлено, що ним не здійснювалися спроби входу в систему Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в період, визначений для подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, зокрема з 22.02.2024 по 04.03.2024 включно, а він входив у систему лише 05.03.2024, тобто поза межами встановленого ч. 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», десятиденного строку для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. 

Як вказав апелянт, він самостійно виявив факт того, що повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, сформоване 05.03.2024, а не в 10-денний термін (тобто з пропуском строку), та здійснив всі заходи щодо повідомлення НАЗК про поважність невнесення вчасно даного повідомлення.

Так, 25.03.2024 ОСОБА_1 скеровано на електронну адресу НАЗК лист за вихідним номером 01-18/45/2024 з поясненнями щодо поважності причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану. 

Того ж дня, 25.03.2024, ОСОБА_1 роз`яснено необхідність звернення до НАЗК через персональний електронний кабінет. 

26.03.2024 ОСОБА_1 через персональний електронний кабінет звернувся до НАЗК з листом-повідомленням щодо поважності причин невчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. 

Однак, всі ці дії він також здійснив після спливу строку на подання відповідного повідомлення.

На підтвердження поважності причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 надано паперові копії електронних листків непрацездатності від 29.02.2024 №11288941-2021139837-1 та від 05.03.2024 №11288941-2-212111682-1, копію довідки від 20.03.2024 головного спеціаліста Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, копію наказу від 06.03.2024 №01-в, копію довідки КНП «ЮМБЛ» від 25.03.2024. 

Із зазначених документів слідує, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «ЮМБЛ» в період з 29.02.2024 по 08.03.2024 з діагнозом цукровий діабет середньої важкості, ускладнений перебіг, стадія декомпенсації, тощо. З 11.03.2024 до 14.03.2024 він перебував у відпустці.

Проте, з дати виникнення зобов`язання щодо повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до відкриття лікарняного пройшло 6 днів. Більш того, з 22.02.2024 до 28.02.2024 ОСОБА_1 перебував на робочому місці. 

Тобто, є достатні підстави вважати, що не було обставин, які б перешкоджали подати відповідні відомості до реєстру декларацій.

Що стосується періоду з 29.02.2024 (дати відкриття лікарняного) до 03.03.2024 (дати, до якої слід було подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані), то згідно наданих ОСОБА_1 довідок, він перебував на амбулаторному лікуванні.

В суді першої інстанції, а також під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 стверджував, що за характером його хвороби, він перебував у стані, який перешкоджав йому здійснити доступ до мережі інтернет та повідомити про суттєві зміни у майновому стані.

Однак, амбулаторна спеціалізована медична допомога - це допомога, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні. На переконання суду, перебування ОСОБА_1 на лікарняному амбулаторно не є тими перешкодами чи труднощами, які позбавили його своєчасно повідомити про суттєві зміни у майновому стані. Надавши довідку з переліком хворіб, ОСОБА_1 не довів, що ці хвороби є такими, що перешкодили йому під час перебування на амбулаторному лікуванні подати відповідне повідомлення у решту тих 4 днів, які залишилися з моменту відкриття лікарняного та до спливу встановленого законом строку на подачу відповідного повідомлення. 

Окрім того, слід зауважити, що у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 навів і іншу причину несвоєчасного повідомлення, зазначивши, що подавши повідомлення до реєстру 05.03.2024, він (дослівно) «помітив», що пропустив передбачений законом строк.

Також суд звертає увагу на пояснення ОСОБА_1 в суді першої інстанції, в яких він зазначав, що на час фактичного подання повідомлення 05.03.2024 він перебував поза межами м. Южноукраїнська на санаторному лікуванні. 

До того ж, подання 05.03.2024 повідомлення, тобто у період амбулаторного лікування, не завадило ОСОБА_1 за станом здоров`я подати відповідне повідомлення до реєстру декларацій. 

Отже, на переконання апеляційного суду, відсутні дані, що стан здоров`я ОСОБА_1 не дозволяв вчасно подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з моменту виникнення цього зобов`язання, в тому числі під час перебування на амбулаторному лікуванні. 

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                            О. М. Фаріонова