ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2025 р.           Справа№ 911/2976/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Тищенко А.І. 

секретар судового засідання: Смаголь А.О.
за участю представників: не з`явились, 

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»
на рішення Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 
у справі №911/2976/23 (суддя П.В. Горбасенко)
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»
до   Фізичної особи-підприємця Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни
про   стягнення 137 059,95 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (далі,  позивач  або  ТОВ «Твій Газзбут») звернулось до Фізичної особи-підприємця Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни (далі,  відповідач  або  ФОП Ковтун-Авдєєва Т.А.) про стягнення 137 059,  95 грн, з яких: 71 160,33 грн основного боргу, 17 700,57 грн пені, 1 094,96 грн 3% річних, 1 907,75 грн інфляційних втрат та 45 196,34 грн штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-97673-22 від 21.06.2022, зі змінами та доповненнями, у частині сплати вартості поставленого природного газу у період з жовтня 2022 року по березень 2023 року.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 у справі №911/2976/23 позовні вимоги задоволено частково. 
Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» 55  275,19 грн - основного боргу; 13  819,67 грн - пені; 1  378,57 грн - інфляційних втрат; 855,22 грн - 3% річних; 1  396,80 грн - судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Приймаючи рішення, місцевий господарський суд встановив, що загальна вартість спожитого природного газу відповідачем за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року становить 199 869,97 грн, а не 215  755,11 грн.
Такі висновки суду обумовлені тим, що матеріалами справи не підтверджено підписання відповідачем запропонованих позивачем додаткових угод, зокрема №ДУ-3/41АР200-97673-22 від 31.10.2022 та №ДУ-7/41АР200-97673-22 від 28.02.2023, про зміну ціни на газ, який поставлявся у листопаді 2022 року та березні 2023 року, а тому повинні застосовуватися ціни на природний газ, зазначені в підписаних сторонами додаткових угодах до договору постачання, а саме:
- акти приймання-передачі природного газу №ТГ382095945 від 31.10.2022 та №ТГ382111271 від 30.11.2022 мають відповідати положенням додаткової угоди №  ДУ-2/41АР200-97673-22 від 31.08.2022, а ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням податку на додану вартість та компенсації вартості послуги доступу до потужності становити 53,16389120 грн;
- акт приймання-передачі природного газу №ТГ382126672 від 31.12.2022 має відповідати положенням додаткової угоди №ДУ-4/41АР200-97673-22 від 30.11.2022, а ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням податку на додану вартість та компенсації вартості послуги доступу до потужності становити 39,06389120 грн;
- акт приймання-передачі природного газу №  ТГ383002862 від 31.01.2023 має відповідати положенням додаткової угоди №ДУ-5/41АР200-97673-22 від 28.12.2022, а ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням податку на додану вартість та компенсації вартості послуги доступу до потужності становити 35,06389120 грн;
- акт приймання-передачі природного газу №  ТГ383032420 від 28.02.2023 має відповідати положенням додаткової угоди №ДУ-6/41АР200-97673-22 від 31.01.2023, а ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням податку на додану вартість та компенсації вартості послуги доступу до потужності становити 30,16389120 грн;
- акт приймання-передачі природного газу №  ТГ383056875 від 31.03.2023 має відповідати положенням додаткової угоди №ДУ-6/41АР200-97673-22 від 31.01.2023, а ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням податку на додану вартість та компенсації вартості послуги доступу до потужності, з огляду на порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 договору постачання, більше ніж на три банківські дні, становити 31,16389120 грн.
Відповідачем, у свою чергу, частково сплачено за спожитий у спірному періоді природний газ в сумі 144  594,78 грн, а тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 55  275,19 грн, відповідно позовні вимоги задовольняються частково на вказану суму.
Дійшовши висновку, що позивач безпідставно обраховує борг із урахуванням неправомірної односторонньої зміни ціни на газ та неправильно розраховує пеню, інфляційні втрати та відсотки річних, беручи за основу неправильно обраховану суму основного боргу, суд здійснив перерахунок заявлених до стягнення нарахувань у межах визначених позивачем періодів та встановив, що обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення 13  819,67 грн пені, 1  378,57 грн інфляційних втрат та 855,22 грн - 3% річних.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу, то суд дійшов висновку, що визначена сторонами договору у підпунктах 6.2.2, 6.2.3 пункту 6.2. Договору відповідальність за своєю правовою природою відноситься до збитків, відшкодування яких передбачено розділом VII Правил постачання природного газу та які нараховуються за формулою та в порядку, зазначеними такими правилами. Однак, позивачем не вказано та доказово не підтверджено, у чому полягають відповідні збитки у його витратах, у втраті майна, чи у втраті доходів, які позивач повинен був отримати, та відповідного прямого зв`язку між такими витратами   /   втратами та недовикористанням відповідачем обсягів газу. Крім того, здійснений позивачем розрахунок збитків у формі нарахування подвійної облікової ставки НБУ на вартість недовикористаного обсягу газу за кожний день протягом липня-грудня 2022 року як розрахункового періоду, не відповідає передбаченому п.п. 1 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу алгоритму визначення максимально допустимого до стягнення розміру збитків, який визначається як одноразовий добуток показника подвійної облікової ставки Національного банку України та вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період. За таких обставин, враховуючи доказову необґрунтованість та недоведеність наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, що призводить до відповідальності у вигляді відшкодування збитків, яке позивач помилково визначив як штраф, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 45  196,34 грн штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 12.03.2024 (про що свідчить поштовий ідентифікатор Укрпошти на конверті) засобами поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області   від 20.02.2024 в частині відмови у стягненні: 15  885,14 грн основного боргу; 3  880,90 грн пені; 239,74 грн 3% річних; 529,18 грн  інфляційних втрат; 45  196,34 грн штрафу та ухвалити нове рішення, стягнувши з Фізичної особи-підприємця Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» заборгованість за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-97673-22 від 21.06.2022 у розмірі суми основного боргу - 71  160,33 грн; пені - 17  700,57 грн; 3% річних - 1  094,96 грн; інфляційних втрат - 1907,75 грн; штрафу - 45  196,34 грн.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судове рішення прийняте без урахування всіх обставин справи, на яких наголошував відповідач, порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права.
За доводами скаржника відсутність підписаних сторонами додаткових угод, зокрема №ДУ-3/41АР200-97673-22 від 31.10.2022 та №ДУ-7/41АР200-97673-22 від 28.02.2023 про зміну ціни на газ, не свідчить про непогодження відповідача з обсягом та ціною поставленого у спірному періоді газу, оскільки відповідач без жодних заперечень підписав акти приймання-передачі газу на спірну суму, у спірному періоді спожив газ на вказану суму. Підписані сторонами акти можна сприймати як укладення договору у спрощений спосіб відповідно до частини 2 статті 184 Господарського кодексу України. Більш того, відповідач своєю пасивною поведінкою у судовому процесі не заперечує фактичні обставини, викладені позивачем. Отже, позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягали задоволенню в повному обсязі.
Оскільки нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат є похідними від суми основної заборгованості, то такі нарахування також підлягали  стягненню з відповідача у повному обсязі. 
Що ж до відмови суду у стягненні штрафу, то поза увагою суду залишилися умови пунктів 2.3., 2.4., 5.5.2. Договору, які регулюють дисципліну споживання газу відповідачем, якої у спірному періоді ним дотримано не було.
При цьому нарахування, здійснені на підставі пунктів 6.2.2., 6.2.3. Договору, слід розуміти саме як штрафні санкції, передбачені главою 26 Господарського кодексу України, а не як збитки, про що помилково вказав суд першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивачем також заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області   від 20.02.2024 у справі №911/2976/23, яке мотивоване тим, що повний текст рішення отримано скаржником 20.02.2024.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

09.05.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Фізичної особи-підприємця Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу позивача задовольнити частково та скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 у справі №911/2976/23, відмовивши у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
Узагальнені доводи відзиву відповідача зводяться до такого:
- під час подання позовної заяви до суду відповідачем вказано Фізичну особу-підприємця Ковтун-Авдєєву Тетяну Анатоліївну, однак у матеріалах справи наявний витяг з ЄДРПОУ (а.с. 26-28), в якому вказано, що ФОП Ковтун-Авдєєва Т.А. зареєстрована як ФОП з 13.11.2022, тоді як договір укладено 21.06.2022 і в договорі чітко вказано, що підписала договір саме фізична особа, а не ФОП;
- на виконання умов договору позивачем було складено акти приймання-передачі природного газу на загальну суму 215  755,11 грн, відповідач, у свою чергу, повністю сплатив цю суму до дати ухвалення оскаржуваного рішення. Однак, позивач не повідомив суд про здійснену відповідачем оплату в сумі 71  160,33 грн згідно платіжної інструкції №531 від 17.10.2023. При цьому, сам відповідач перебуває закордоном з моменту повномасштабного вторгнення на територію України і не була обізнана про справу, а тому не мала можливості подати до суду докази погашення боргу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду Київської області   від 20.02.2024 у справі №911/2976/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І. 
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 витребувано у Господарського суду   Київської області   матеріали справи №911/2976/23; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.
27.03.2024 матеріали справи №911/2976/23 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2024 у справі №911/2976/23     залишено без руху; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду відомості щодо реєстрації електронного кабінету адвоката Тітова І.С. в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЕСІТС) та докази сплати судового збору у розмірі 4 026,00 грн.
11.04.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» Василевської О.В. надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана платіжна інструкція № 2613 від 11.04.2024 про сплату судового збору у розмірі 4     026,00 грн та Відповідь № 699049 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у Тітова І.С.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області   від 20.02.2024 у справі №911/2976/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду Київської області   від 20.02.2024 у справі №911/2976/23; зупинено дію рішення Господарського суду Київської області   від 20.02.2024 у справі №911/2976/23 на час апеляційного оскарження; вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, усіх заяв та клопотань в письмовій формі.
05.06.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, мотивоване тим, що предметом розгляду у справі №911/2976/23, зокрема, є стягнення штрафу за невиконання пункту 6.2.3. Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-97673-22 у розмірі 45  196,34 грн, водночас, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, 07.02.2024 Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №904/1553/23, підставами для передачі вище вказаної справи є необхідність відступу від висновків щодо застосування у подібних правовідносинах обов`язку постачальника доводити наявність збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом, аби реалізувати право останнього на стягнення збитків із споживача.
Позивач зазначає, що правовідносини у наведених справах є подібними, позивачем виступає ТОВ «Твій Газзбут», при цьому умови пункту договору, що є предметом розгляду даної справи, збігаються з умовами пункту 6.2.2. договору, що є предметом розгляду справи №904/1553/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 зупинено провадження у даній справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку справи №904/1553/23.
28.11.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з закінченням розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду   у складі Верховного Суду справи №904/1553/23, також до клопотання долучена копія повного тексту постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №904/1553/23, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Світанок» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду   від   24.10.2023 у справі №904/1553/23 в частині задоволення вимоги про стягнення   штрафу залишено без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 у справі №911/2976/23, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 21.01.2025, запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду   у складі Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №904/1553/23.
21.01.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач наголосив на тому, що Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи №904/1553/23 було відступлено від правових висновків, зроблених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №911/1893/22, оскільки ОП ВС дійшла висновку, що штраф за недотримання балансів природного газу, який передбачено у договорі між сторонами, є саме штрафом, а не збитками.
Позивач наголошує, що предметом оскарження у даній справі №911/2938/23 є рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення штрафу за невиконання підпункту 6.2.3. Договору в розмірі 45 196,34 грн. Справа №904/1553/23 розглядалась щодо застосування штрафу за підпунктом 6.2.2. договору (за перевищення обсягів спожитого природного газу), а предметом розгляду у справі №911/2938/23 є штраф за підпунктом 6.2.3. Договору (за недобір природного газу), однак правова природа цих штрафів є однаковою. Якщо звернутись до принципу «mutatis mutandis», то правові висновки, зроблені Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи №904/1553/23 щодо правової визначеності штрафу за підпунктом 6.2.2. Договору про постачання природного газу непобутовим споживачам, мають бути застосовані до кваліфікації правовідносин щодо стягнення штрафу за підпунктом 6.2.3. Договору про постачання природного газу непобутовим споживачам.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 21.01.2025, представники позивача та відповідача не з`явились. 
Відповідач про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був обізнаний, про що у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 03.12.2024.
21.01.2025 о 10 год. 29 хв. через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивоване тим, що на території України введено воєнний стан, а «…21.01.2025 о 14 год. 00 хв. вкотре було оголошено повітряну тривогу», у зв`язку з чим, через побоювання за життя та здоров`я представника позивача, є об`єктивна необхідність у відкладенні судового засідання.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до пункту 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 202 Цивільного кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Отже, враховуючи зміст наведених правових норм, суд, розглядаючи клопотання учасника справи про відкладення розгляду апеляційної скарги, повинен оцінити обставини, на які останній посилається у ньому як на підставу для відкладення з точки зору їх поважності та за результатами такої оцінки або визнати такі причини неявки поважними і, як наслідок, відкласти розгляд справи, або відмовити у задоволенні такого клопотання у разі визнання причин неявки представника учасника справи неповажними. 
Колегія суддів зазначає, що станом на час початку судового засідання в даній справі (21.01.2025 о 14 год. 00 хв.), як і протягом усього робочого дня Північного апеляційного господарського суду (з 09 год. 00 хв. по 18 год.00 хв.) повітряна тривога у місті Києві не оголошувалась, а тому незрозумілими для суду є посилання позивача на необхідність відкладення розгляду справи через небезпеку для життя його представника у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою. Більш того, відповідне клопотання надійшло до суду та було зареєстроване канцелярією 21.01.2025 о 10 год. 29 хв., тобто задовго до початку призначеного у даній справі судового засідання, за припущеннями скаржника на початок якого у місті Києві мала б лунати повітряна тривога.
Також колегія суддів зазначає, що явка представника позивача до суду обов`язковою не визнавалась, а в пункті 4 ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 було доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.
З огляду на зазначене, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів відмовляє представнику позивача у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та доходить висновку про можливість розгляду справи без участі представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

ТОВ «Твій Газзбут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 03.03.2021 №334.
Порядок укладення договорів з постачання природного газу врегульовано  Законом України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015, який вступив в дію з 01.10.2015, Правилами постачання природного газу, затвердженими  постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496.
21.06.2022 між ТОВ «Твій Газзбут» (за договором - постачальник) та Ковтун-Авдєєвою Т.А. (за договором - споживач) було укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №  41АР200-97673-22 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.
Умовами пункту 2.3. Договору сторони погодили, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.
Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку (пункт 2.5. Договору).
За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог кодексу ГРМ (пункт 2.5.1. Договору).
На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до  Закону України «Про електронні довірчі послуги», «;Про електронні документи та електронний документообіг»  та  Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (пункт 2.5.2. Договору).
Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (пункт 2.5.3. Договору).
У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ чи оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутися до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника (пункт 2.5.4. Договору).
Згідно з пунктом 3.1. Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.
Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 29,16666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 29,  30324267 грн. Податок на додану вартість становить 5,  86064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 35,  16389120 грн (пункт 3.2. Договору).
Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, крім випадку, визначеного п. 3.3.1 цього договору (пункт 3.3. Договору).
Згідно з пунктом 3.3.1. Договору в разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного пунктом 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість на рівні: 30,00000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 30,13657600 грн. Податок на додану вартість становить 6,02731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 36,16389120 грн.
Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (пункт 3.4. Договору).
Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом 2 цього договору (пункт 3.5. Договору).
Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором (пункт 3.6. Договору).
Розрахунковий період за договором становить один календарний місяць (пункт 4.1. Договору).
Згідно з пунктом 4.2. Договору оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.
Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 4.4. Договору).
Відповідно до пункту 4.7. Договору у разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.
У разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період (пункт 4.8. Договору).
Постачальник має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів 3, 4 договору (пункт 5.2.1. Договору).
Споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором (пункт 5.5.2. Договору).
Згідно з пунктом 6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.
Сторони домовилися про те, що укладення даного договору та обмін документами, пов`язаними з виконанням його умов, може здійснюватися також в електронній формі з використанням систем електронного документообігу (надалі також - системи) в тому числі, але не обмежуючись наступними системами: для підписання та обміну договірними документами (п. 9.2.1 договору) - сервіс електронного документообігу «Вчасно»; для підписання та обміну первинними документами (п. 9.2.2 договору) та іншими документами (п. 9.2.3 договору) - система «М.Е.Dос».
У пункті 9.4. Договору сторони дійшли згоди, що Е-документ з накладеним КЕП не потребує накладення електронної печатки  /  кваліфікованої електронної печатки  /  удосконаленої електронної печатки. Відсутність електронної печатки  /  кваліфікованої електронної печатки  /  удосконаленої електронної печатки не впливає на чинність Е-документів.
Е-документи з накладеним КЕП сторони-відправника вважаються підписаними і набирають чинності з моменту їх підписання з використанням КЕП стороною-одержувачем (пункт 9.8. Договору).
Е-документи вважаються підписаними обома сторонами і набирають чинності також у випадку, якщо сторона-одержувач протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання не відхилила та не надіслала стороні-відправнику мотивованої відмови таких Е-документів. Мотивована відмова надсилається через механізм відхилення Е-документа з обов`язковим наданням коментарів про обґрунтовані причини такого відхилення (пункт 9.9. Договору).
У пункті 9.10. Договору сторони погодили, що у випадку надходження від сторони-відправника документа, підписаного з використанням КЕП, сторона-одержувач підписує такий документ також з використанням КЕП.
Забороняється підписання стороною-одержувачем документа шляхом проставлення власноручного підпису на ньому у випадку, коли такий документ був підписаний стороною-відправником шляхом накладення КЕП. Так само забороняється підписання стороною документа шляхом накладенням КЕП у випадку, коли такий документ містить власноручний підпис іншої сторони.
Якщо сторона-одержувач отримала від сторони-відправника документ з накладеним КЕП, однак може підписати такий документ лише власноручно, сторона-одержувач має повідомити сторону-відправника про неможливість підписання документу з використанням КЕП та запросити або направити вказаний документ у паперовій формі.
Відповідно до пункту 10.1. Договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ «Твій Газзбут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
Припинення чи розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та договором (пункт 10.2. Договору).
Згідно з пунктом 9.3. Договору усі зміни та доповнення до нього оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).
Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому сторони укладають додаткову угоду до цього договору, в якій визначать плановий обсяг постачання природного газу (пункт 10.14. Договору).
У додатку №1 до договору постачання сторони погодили планові обсяги постачання газу у 2022 році по місяцях, а в додатку №2 до договору постачання сторони визначили перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача.
Також між сторонами у справі, у зв`язку з зміною ціни на природний газ, було укладено ряд додаткових угод.
Так, пунктом 1 додаткової угоди №ДУ-1/41АР200-97673-22 від 29.07.2022 (том 1, а.с. 38) сторони погодили ціну на газ, починаючи з 01.08.2022:
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 39,  16666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 39,  30324267 грн;
- податок на додану вартість становить 7,  86064853 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 47,  16389120 грн.
Сторони домовились викласти пункт 3.3.1. Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01 серпня 2022 року на рівні: 40,0000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 40,  13657600 грн. Податок на додану вартість становить 8,02731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 48,  16389120 грн».
Згідно з пунктом 2 додаткової угоди №ДУ-1/41АР200-97673-22 решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Пунктом 1 додаткової угоди № ДУ-2/41АР200-97673-22 від 31.08.2022 (том 1, а.с. 39) сторони погодили ціну на газ, починаючи з 01.09.2022:
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 44,  16666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 44,  30324267 грн;
- податок на додану вартість становить 8,  86064853 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 53,  16389120 грн.
Також сторони домовились викласти пункт 3.3.1 Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01 вересня 2022 року на рівні: 45,  0000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 45,  13657600 грн. Податок на додану вартість становить 9,  02731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 54,  16389120 грн».
Згідно з пунктом 2 додаткової угоди №ДУ-2/41АР200-97673-22 решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Пунктом 1 додаткової угоди №ДУ-4/41АР200-97673-22 від 30.11.2022 (том 1, а.с. 40) сторони узгодили ціну на газ, починаючи з 01.12.2022:
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 32,  41666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 32,  55324267 грн;
- податок на додану вартість становить 6,  51064853 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 39,  06389120 грн.
Сторони домовились викласти пункт 3.3.1 Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01 грудня 2022 року на рівні: 33,  25000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 33,  38657600 грн. Податок на додану вартість становить 6,  67731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 40,  06389120 грн».
Згідно пункту 2 додаткової угоди №ДУ-4/41АР200-97673-22 решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Пунктом 1 додаткової угоди № ДУ-5/41АР200-97673-22 від 28.12.2022 сторони узгодили ціну на газ, починаючи з 01.01.2023 (том 1, а.с. 42):
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 29,  08333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності складає 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 29,  21990933 грн;
- податок на додану вартість становить 5,  84398187 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 35,  06389120 грн.
Сторони домовились викласти пункт 3.3.1 Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.01.2023 року на рівні 29,  91666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 30,  05324267 грн. Податок на додану вартість становить 6,  01064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 36,  06389120 грн».
Також згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №ДУ-5/41АР200-97673-22 сторони домовились з 01.01.2023 викласти п. 4.2 договору постачання в такій редакції: «Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % (сто відсотків) за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем». Решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Пунктом 1 додаткової угоди №ДУ-6/41АР200-97673-22 від 31.01.2023 сторони узгодили ціну на газ, починаючи з 01.02.2023 (том 1, а.с. 43):
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 25,  00000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 25,  13657600 грн;
- податок на додану вартість становить 5,  02731520 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 30,  16389120 грн.
Сторони домовились викласти пункт 3.3.1 Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.02.2023 року на рівні 25,  83333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 25,  96990933 грн. Податок на додану вартість становить 5,  19398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 31,  16389120 грн».
Також згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №ДУ-6/41АР200-97673-22 сторони домовились з 01.02.2023 викласти п. 4.2 договору постачання в такій редакції: «Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним». Решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Крім того, позивачем до позовної заяви долучено також копії додаткових угод №ДУ-3/41АР200-97673-22 від 31.10.2022 (том 1, а.с. 40), №  ДУ-7/41АР200-97673-22 від 28.02.2023 (том 1, а.с. 44) та №  ДУ-8/41АР200-97673-22 від 01.04.2023 (том 1, а.с. 45), які не підписані ані позивачем, ані відповідачем.
Додаткова угода №  ДУ-3/41АР200-97673-22 від 31.10.2022 містить положення щодо узгодження ціни на газ, починаючи з 01.11.2022:
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 33,  25000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 33,  38657600 грн;
- податок на додану вартість становить 6,  67731520 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 40,  06389120 грн.
Згідно цієї додаткової угоди позивач мав намір викласти пункт 3.3.1 Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.11.2022 року на рівні 34,  08333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 34,  21990933 грн. Податок на додану вартість становить 6,  84398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 41,  06389120 грн».
Згідно пункту 2 додаткової угоди №ДУ-3/41АР200-97673-22 решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Водночас додаткова угода №ДУ-7/41АР200-97673-22 від 28.02.2023 містить положення щодо узгодження ціни на газ, починаючи з 01.03.2023:
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 20,  83333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 20,  96990933 грн;
- податок на додану вартість становить 4,  19398187 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 25,  16389120 грн.
Згідно цієї додаткової угоди позивач мав намір викласти пункт 3.3.1 договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.03.2023 року на рівні 21,  66666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 21,  80324267 грн. Податок на додану вартість становить 4,  36064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 26,  16389120 грн».
Також згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №ДУ-7/41АР200-97673-22 позивач мав намір з 01.03.2023 викласти п. 4.2 договору постачання в такій редакції: «Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним». Решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Додаткова угода №ДУ-8/41АР200-97673-22 від 01.04.2023 містить положення щодо узгодження ціни на газ, починаючи з 01.04.2023:
- ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 13,  91666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн;
- ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 14,  05324267 грн;
- податок на додану вартість становить 2,  81064853 грн;
- всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 16,  86389120 грн.
Згідно цієї додаткової угоди позивач мав намір викласти пункт 3.3.1 Договору постачання в такій редакції: «В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість з 01.04.2023 року на рівні 14,  75000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,  13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 14,  88657600 грн. Податок на додану вартість становить 2,  97731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 17,  86389120 грн».
Також згідно пунктів 2, 3 додаткової угоди №  ДУ-8/41АР200-97673-22 від 01.04.2023 позивач мав намір з 01.04.2023 викласти п. 4.2 договору постачання в такій редакції: «Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним». Решта умов договору постачання залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору постачання за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року відповідачу поставлено природний газ в загальному обсязі 1  421,  08 м.куб.  на загальну суму 215  755,11 грн, на підтвердження чого суду надано копії скріплених підписами сторін актів приймання-передачі природного газу до договору постачання:
- №ТГ382095945 від 31.10.2022 на суму 0,53 грн (за жовтень 2022 року);
- №ТГ382111271 від 30.11.2022 на суму 20 255,  90 грн (за листопад 2022 року);
- №ТГ382126672 від 31.12.2022 на суму 35 762,  21 грн (за грудень 2022 року);
- №ТГ383002862 від 31.01.2023 на суму 52 813,  93 грн (за січень 2023 року);
- №ТГ383032420 від 28.02.2023 на суму 72 995,  82 грн (за лютий 2023 року);
- №ТГ383056875 від 31.03.2023 на суму 33 926,  72 грн (за березень 2023 року).
Однак, за доводами позивача, відповідач лише частково здійснив оплату за поставлений природний газ на суму 144  594,78 грн, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями довідки Акціонерного товариства «Банк Альянс» №05-561 від 15.09.2023 та оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за 01.06.2022 - 02.05.2023, як наслідок у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 71 160,33 грн (215  755,11 грн - 144  594,78 грн).
Отже, посилаючись на те, що відповідач повного розрахунку за спожитий природний газ не провів, позивач просить суд стягнути з ФОП Ковтун-Авдєєвої Т.А. 71 160,33 грн основного боргу.
Також за порушення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача за період з 12.12.2022 по 14.09.2023 пеня на підставі пункту 6.2.1. Договору у розмірі 17  700,57 грн та 3% річних у розмірі 1  094,96 грн на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, а також інфляційні втрати у розмірі 1  907,75 грн за період січень 2023 року - червень 2023 року.
Водночас, позивач просив суд стягнути з відповідача штраф в сумі 45  196,34 грн на підставі підпункту 6.2.3. пункту 6.2. Договору за недотримання дисципліни споживання газу у період липень 2022 року-грудень 2022 року.
Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до суду першої інстанції не подав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 15   885,14 грн основного боргу, 3  880,90 грн пені, 239,74 грн 3% річних, 529,18 грн  інфляційних втрат та 45  196,34 грн штрафу.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу та відмови у стягненні штрафу, а в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат рішення підлягає зміні з огляду на таке.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зобов`язання між сторонами виникли на підставі Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-97673-22 від 21.06.2022.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що названий Договір було укладено із нею не як із Фізичною особою-підприємцем Ковтун-Авдєєвою Тетяною Анатоліївною, а як із фізичною особою, про що свідчить сам текст договору і підпис саме фізичної особи на ньому. У матеріалах справи наявний витяг із ЄДРПОУ, в якому вказано, що Ковтун-Авдєєва Т.А. була зареєстрована як ФОП лише 13.11.2022, у той час, як договір укладено 21.06.2022.
Оцінивши вказані доводи відповідача, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» (тут і надалі в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) споживач - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Із наявних у ЄДРПОУ відомостей судом установлено, що Ковтун-Авдєєва Т.А. була зареєстрована як фізична особа-підприємець не лише у період після укладення Договору (з 13.11.2022), а й мала такий статус у період з 29.06.2000 по 07.08.2019 (ДР було припинено ФОП за її рішенням).
Згідно з частиною 1 статті 12, частин 2,  3  статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір про постачання природного газу та не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
За змістом пункту 3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених  постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015  (чинних станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі,  Правила постачання природного газу), постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу між іншими споживачами та їх постачальниками укладається відповідно до вимог чинного законодавства України. Фізичні особи, які використовують природний газ для професійної та/або комерційної діяльності, прирівнюються до споживачів, що не є побутовими, та укладають договір постачання природного газу згідно з  розділом ІІ  цих Правил.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу II «Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими» Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.
Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Особливості здійснення постачання природного газу споживачу, що не є побутовим, постачальником «останньої надії» визначені в  розділі VI  цих Правил.
Відповідно до пункту 4 розділу II Правил постачання природного газу для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи: заяву про укладення договору, в якій зазначити свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору; належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача; копії документів на право укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах; письмову довідку діючого постачальника (за його наявності) або складений з ним акт звірки взаєморозрахунків про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, або письмовий дозвіл діючого постачальника (за його наявності) на перехід споживача до нового постачальника.
Виходячи зі змісту наведених положень Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, відповідач, укладаючи із позивачем саме договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, фактично підтвердив, що він планує використовувати природний газ саме для комерційної діяльності, тобто діяльності як фізичної особи-підприємця.
Судом при цьому установлено, що у відповідності до Правил постачання природного газу, які регулюють Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими, сторони у додатку 1 до Договору узгодили планові обсяги постачання газу у липні - грудні 2022 року, а у Додатку 2 місцезнаходженням точки комерційного обліку споживача є АДРЕСА_1 , яке відрізняється від місця реєстрації фізичної особи, яке зазначене у розділі 11. 
Часткові оплати здійснювались споживачем також на виконання саме умов Договору про постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.
Згідно з частиною 3 статті 50 Цивільного кодексу України якщо особа розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, вона не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем.
Таким чином, з огляду на правову природу укладеного із позивачем Договору саме як договору з непобутовим споживачем, дійсність якого відповідачем під сумнів не ставиться, положення пункту 4 розділу II Правил постачання природного газу щодо самостійного подання майбутнім споживачем документів задля укладення відповідного договору та частини 3 статті 50 Цивільного кодексу України, не дивлячись на те, що Ковтун-Авдєєва Т.А. дійсно станом на 21.06.2022 не була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви відомостями із ЄДРПОУ, згідно яких датою реєстрації ФОП Ковтун-Авдєєвої Т.А. в ЄДРПОУ є 13.11.2022, колегія суддів доходить висновку, що позивачем вірно визначено боржником за Договором у спірному періоді з жовтня 2022 року по березень 2023 року та, відповідно, відповідачем у даній справі Ковтун-Авдєєву Т.А. саме як фізичну особу-підприємця.
Щодо заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу за поставлений природний газ у жовтні 2022 року - березні 2023 року суд установив таке.
За своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Приписами частин 1, 2  статті 712 Цивільного кодексу України  встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно із приписами статей 655, 692 Цивільного кодексу України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з положеннями статті 174 Господарського кодексу України  договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями  193,  202 Господарського кодексу України  та статтями  525,  526,  530 Цивільного кодексу України  повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до  статті 202 Господарського кодексу України,  статті 599 Цивільного кодексу України  зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Судом установлено, що на виконання умов Договору позивачем у період з жовтня 2022 року по березень 2023 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ в загальному обсязі 5  685,16 куб.м., що підтверджується підписаними сторонами в двосторонньому порядку згідно з умовами пункту 2.5. Договору актами приймання-передачі природного газу:
- №ТГ382095945 від 31.10.2022 (обсяг газу 0,01 куб.м., ціна з урахуванням податку на додану вартість 53,16389120 грн, вартість 0,53 грн); 
- №ТГ382111271 від 30.11.2022 (обсяг газу 505,69 куб.м., ціна з урахуванням податку на додану вартість 40,0638912 грн, вартість 20 255,90 грн);
- №ТГ382126672 від 31.12.2022 (обсяг газу 915,48 куб.м., ціна з урахуванням податку на додану вартість 39,06389120 грн, вартість 35 762,21 грн);
- №ТГ383002862 від 31.01.2023 (обсяг газу 1  506,22 куб.м., ціна з урахуванням податку на додану вартість 35,063891196 грн, вартість 52 813,93 грн);
- №ТГ383032420 від 28.02.2023  (обсяг газу 1  531,47 куб.м., ціна з урахуванням податку на додану вартість 47,663891196 грн, вартість 72 995,82 грн);
- №ТГ383056875 від 31.03.2023 (обсяг газу 1  226,39 куб.м., ціна з урахуванням податку на додану вартість 27,663891204 грн, вартість 33 926,72 грн).
Місцевий господарський суд, частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення основного боргу, послався на те, що матеріали справи не містять підписаних відповідачем запропонованих позивачем додаткових угод, зокрема №ДУ-3/41АР200-97673-22 від 31.10.2022 та №ДУ-7/41АР200-97673-22 від 28.02.2023, про зміну ціни на газ, який поставлявся у листопаді 2022 року та березні 2023 року, а тому вартість поставленого природного газу у вказаних місяцях мала розраховуватись за цінами на природний газ, зазначеними в підписаних сторонами додаткових угодах до договору постачання, зокрема, вартість поставленого газу у листопаді 2022 року за висновками суду становила 26 879,13 грн, а не 20 255,90 грн, у березні 2023 року 38 219,08 грн, а не 33 926,72 грн, водночас, у лютому 2023 року  46 195,09 грн, а не 72 995,82 грн. Відповідно, загальна вартість спожитого природного газу відповідачем за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року становить 199 869,  97 грн, а не 215  755,11 грн, як вказав позивач.
Колегія суддів зазначає, що дійсно матеріали справи не містять підписаних сторонами додаткових угод, зокрема №ДУ-3/41АР200-97673-22 від 31.10.2022 та №ДУ-7/41АР200-97673-22 від 28.02.2023, однак відповідач фактично підтвердив свою згоду з ціною природного газу позивача у відповідні місяці, підписавши без жодних заперечень та зауважень акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2022 року - березень 2023 року на загальну суму 215  755,11 грн.
При цьому, ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні у відзиві на апеляційну скаргу відповідач не заперечував проти визначеної позивачем ціни, більш того, відповідач сплатив усю заявлену позивачем суму основного боргу за спірний період після відкриття провадження у даній справі, про що більш детально буде зазначено далі, чим також засвідчив свою згоду з вказаною позивачем ціною природного газу.
Так, із наявної в матеріалах справи копії довідки Акціонерного товариства «Банк Альянс» №05-561 від 15.09.2023 вбачається, що відповідачем:
- 29.09.2022 сплачено 531,64 грн з призначенням платежу: оплата за природний газ, зг. дог №41АР200-97673- 22 від 21.06.2022 р., в т.ч. ПДВ 88,61 грн, від ФО Ковтун-Авдєєва Тетяна Анатоліївна, ФО Ковтун-Авдєєва Тетяна НОМЕР_1 ОСОБА_2 ;
- 22.12.2022 сплачено 20  255,90 грн з призначенням платежу: за природ. газ згідно рах. №  62095141 від 05.12.2022 р. дог. №41АР200-97673-22 від 21.06.2022 р. відшкодування за ФО Ковтун-Авдєєву в т.ч. ПДВ 20% 3  375,98 грн;
- 10.02.2023 сплачено 35  762,21 грн з призначенням платежу: за природ. газ згідно рах. №  63000176 від 03.01.2023 р. дог. №41АР200-97673-22 від 21.06.2022 р. відшкодування за ФО Ковтун-Авдєєву Т.А. в т.ч. ПДВ 20% 5  960,37 грн;
- 10.02.2023 сплачено 88  045,03 грн з призначенням платежу: за природ. газ згідно рах. №  63017133 від 01.01.2023 р. дог. №41АР200-97673-22 від 21.06.2022 р. відшкодування за ФО Ковтун-Авдєєву Т.А. ПДВ 20% 14  674,7 грн.
Позивач зарахував сплачені відповідачем кошти наступним чином:
- 29.09.2022 у розмірі 531,64 грн в рахунок оплати повної вартості природного газу в розмірі 0,53 грн за актом приймання-передачі природного газу №ТГ382095945 від 31.10.2022 та в рахунок часткової оплати вартості природного газу в розмірі 531,11 грн за актом приймання-передачі природного газу №ТГ382111271 від 30.11.2022;
- 22.12.2022 у розмірі 20  255,90 грн в рахунок повного погашення вартості природного газу в розмірі 19 724,79 грн за актом приймання-передачі природного газу №  ТГ382111271 від 30.11.2022 та в рахунок часткової оплати вартості природного газу в розмірі 531,1 грн за актом приймання-передачі природного газу №ТГ382126672 від 31.12.2022;
- 10.02.2023 у розмірі 123  807,24 грн в рахунок повного погашення вартості природного газу в розмірі 35 231,10 грн за актом приймання-передачі природного газу №ТГ382126672 від 31.12.2022, в рахунок оплати повної вартості природного газу в розмірі 52 813,93 грн за актом приймання-передачі природного газу №ТГ383002862 від 31.01.2023 та в рахунок часткової оплати вартості природного газу в розмірі 35 762,21 грн за актом приймання-передачі природного газу  ТГ383032420 від 28.02.2023.
Застосований позивачем порядок зарахування відповідає положенням пунктів 4.7., 4.8. Договору та є правильним.
Отже, станом на дату подання позову в даній справі (25.09.2023) у відповідача перед позивачем існувала основна заборгованість за Договором у розмірі 71 160,33 грн (215  755,11 грн - 531,64 грн - 20  255,90 грн - 123  807,24 грн), у тому числі за актом №ТГ383032420 від 28.02.2023 на суму 37  233,61 грн та за актом №ТГ383056875 від 31.03.2023 на суму 33 926,72 грн.
У свою чергу, як повідомив суду відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та встановлено судом апеляційної інстанції, після подання позову в даній справі та відкриття провадження судом першої інстанції, відповідач сплатив заборгованість за поставлений у жовтні 2022 року - березні 2023 року природний газ в повному обсязі на суму 71 160,33 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Сенс банк» №531 від 17.10.2023 на суму 71 160,33 грн, призначення платежу: «За природний газ згідно рах №63043824 від 28.02.2023 р. дог.№41АР200-97673-22. Компенсація за ФО Ковтун-Авдєєва Т.А. ПДВ 20% 11  860,06 грн».
Дана обставина (факт оплати основного боргу відповідачем) не була врахована позивачем при поданні апеляційної скарги, в якій ТОВ «Твій Газзбут» наголошує на існуванні у відповідача основного боргу в сумі 71 160,33 грн, більш того, попри покладені на учасників справи згідно з частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України обов`язки сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, ні позивач, ні відповідач також не повідомили про таку обставину й суд першої інстанції, що, за відсутності порушень зі сторони суду в даному контексті норм процесуального права, призвело до стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі більшому, ніж фактично існуючий станом на дату прийняття оскаржуваного судового рішення.
Статтею 231 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для закриття провадження у справі.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими  закон  пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі у разі відсутності предмета спору.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми  Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.
Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Таким чином, ураховуючи те, що внаслідок сплати відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції коштів згідно платіжної інструкції №531 від 17.10.2023 в сумі 71 160,33 грн основна заборгованість по Договору за спірний період станом на дату прийняття рішення була погашена, тобто має місце відсутність предмета спору в цій частині, колегія суддів, керуючись положеннями пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України та частини 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про скасування судового рішення в частині стягнення основного боргу в розмірі 71 160,33 грн та закриття провадження у справі в цій частині.
Стосовно ж позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 17 700,57 грн пені, 1 094,96 грн 3% річних та 1 907,75 грн інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов`язання з оплати природного газу суд зазначає таке.
Місцевий господарський суд частково задовольнив вказані позовні вимоги, пославшись на те, що позивач безпідставно обраховував борг із урахуванням неправомірної односторонньої зміни ціни на газ, а отже неправильно розрахував як пеню, так й інфляційні втрати та відсотки річних.
Однак, як уже встановлено судом апеляційної інстанції, позивач станом на дату подання позову здійснив правильний обрахунок суми основного боргу, адже відповідач підписанням актів приймання-передачі природного газу підтвердив, що погоджується із зазначеною позивачем ціною природного газу у відповідні періоді.
Статтею 610 Цивільного кодексу України  визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1  статті 612 Цивільного кодексу України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Виходячи із умов пункту 4.2. Договору, остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.
Отже, заборгованість за спожитий у жовтні 2022 року природний газ на суму 0,53 грн мала бути сплачена до 10.11.2022 включно; за листопад 2022 року  на суму 20 255,90 грн - до 10.12.2022; за грудень 2022 року  на суму 35 762,21 грн - до 10.01.2023; за січень 2023 року на суму 52 813,93 грн - до 10.02.2023, за лютий 2023 року на суму 72 995,82 грн - до 10.03.2023; за березень 2023 року  на суму 33 926,72 грн - до 10.04.2023.
Однак, як встановлено судом, відповідачем встановлений пунктом 4.2. Договору строк оплати було порушено.
Відповідно до пункту 3 частини 1  статті 611 Цивільного кодексу України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).
Згідно частини 6  статті 231 Господарського кодексу України  штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Частиною 6  статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати передбачена у підпункті 6.2.1. пункту 6.2. Договору, відповідно до якого у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Враховуючи наведені законодавчі приписи та встановлений судом момент виникнення у відповідача обов`язку по оплаті поставленого природного газу та порядок зарахування частково сплачених коштів, суд апеляційної інстанції, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про їх арифметичну правильність, відповідно позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі, а до стягнення з відповідача на користь позивача за період з 12.12.2022 по 14.09.2023 підлягає пеня у розмірі 17  700,57 грн та 3% річних у розмірі 1  094,96 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 1  907,75 грн за період січень 2023 року - червень 2023 року.
Також позивачем у позові була заявлена вимога про стягнення з відповідача на підставі підпункту 6.2.3 пункту 6.2. Договору штрафу за недовикористаний обсяг природного газу   за Договором у період липень 2022 року - грудень 2022 року в загальному розмірі 45  196,34 грн.
Щодо цієї частини позовних вимог суд зазначає таке. 
Згідно з частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
У додатку №1 до Договору сторони визначили планові обсяги газу у 2022 році по місяцях (у липні 2022 року - 30 куб.м.; у серпні 2022 року - 30 куб.м.; у вересні 2022 року - 30 куб.м.; у жовтні 2022 року - 500 куб.м.; у листопаді 2022 року - 1  200 куб.м.; у грудні 2022 року - 1  500 куб.м.).
У пункті 2.4. Договору сторони погодили, що обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання протягом розрахункового періоду в розмірі +/- 3% від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.
Підпунктом 5.5.1. пункту 5.5. Договору постачання закріплено, що споживач зобов`язується дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної розділом 2 договору, а також Правилами постачання природного газу.
Як вбачається з матеріалів справи, у липні-вересні 2022 року обсяг фактично поставленого газу споживачу дорівнював « 0», у жовтні 2022 року - « 0,01 куб.м.», у листопаді 2022 року - « 505,59 куб.м.», у грудні 2022 року « 915,48 куб.м.», тобто мало місце використання відповідачем меншого обсягу природного газу від підтвердженого у додатку 1 планового обсягу.
Відповідно до підпункту 6.2.2. пункту 6.2. Договору погоджено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:
В = (Vф - Vn) x Ц х K, де
Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором;
Vn - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;
Ц - вартість газу за договором;
К - коефіцієнт, який дорівнює 0,  1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або оператор ГРМ  /  ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу  /  транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).
Відповідно до підпункту 6.2.3. пункту 6.2. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який стягується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.
Разом із тим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що визначена сторонами договору у підпунктах 6.2.2, 6.2.3 пункту 6.2. Договору відповідальність за своєю правовою природою відноситься до збитків, відшкодування яких передбачено розділом VII Правил постачання природного газу та які нараховуються за формулою та в порядку, зазначеними такими правилами. Однак, позивачем не вказано та доказово не підтверджено у чому полягають відповідні збитки у його витратах, у втраті майна, чи у втраті доходів, які позивач повинен був отримати, та відповідного прямого зв`язку між такими витратами   /   втратами та недовикористанням відповідачем обсягів газу, а відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу суд визнав необґрунтованими та такими, що не задоволенню не підлягають.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, у постанові від 15.11.2024 у справі №904/1553/23 з подібних правовідносин, до розгляду якої Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зупинялося провадження у даній справі, суд касаційної інстанції зазначив таке:
« 107. Майново-господарські зобов`язання мають цивільно-правову природу і регулюються передусім нормами ЦК із визначенням ГК лише окремих їх особливостей (зазначене прямо передбачено частиною першою статті 175 ГК). Цивільне ж право відзначається загальнодозвільним правовим режимом - «дозволено все, що не заборонено».
108. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК). За змістом цієї засади сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК).
109. Принцип свободи договору полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати:
- можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору);
- можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.
110. Відсутність у законі дозволу передбачити в договорі ту чи іншу умову не є рівнозначною забороні включення такої умови в договір.
111. Сторони не позбавлені права встановити в договорі на випадок порушення його умов такий платіж, який вони вважатимуть за необхідне (відшкодування збитків, штраф тощо), якщо це не заборонено законом.
112. Отже, необхідним є встановлення змісту умови договору та справжнього волевиявлення сторін. Якщо у договорі сторони заздалегідь узгодили вид та розмір санкції (її конкретний грошовий вираз), зокрема шляхом встановлення порядку розрахунку, така у мова є обов`язковою для виконання.
113. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
114. У цій справі не поставало питання визнання Договору неукладеним з підстав невизначення істотної умови Договору в частині порядку відшкодування та визначення розміру збитків, завданих унаслідок його порушення.
115. Об`єднана палата зазначає, що в разі узгодження сторонами санкції у вигляді штрафу та закріплення її в договорі суд не має вдаватися до її перекваліфікації на збитки за відсутності ознак зловживання свободою договору чи прямої законодавчої заборони.
116. Перекваліфікація судом платежу на випадок невиконання, який сторони дійсно чітко та недвозначно позначили в договорі як штраф, на збитки, заздалегідь визначені збитки (і навпаки) не може вважатися припустимим.
Щодо правової природи відповідальності (санкції), передбаченої п. 6.2.2 Договору
117. Як встановили суди попередніх інстанцій, сторони в межах принципу свободи договору встановили санкцію у виді штрафу та передбачили порядок його розрахунку, що не суперечить вимогам законодавства.
118. Згідно з буквальним тлумаченням п.6.2.2 Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постання газу, що розраховується за формулою:
В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу протягом розрахункового періоду; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.
119. Разом із тим Верховний Суд у постанові від 01.11.2023 у справі №911/1893/22, де предметом спору було стягнення, зокрема, штрафу за споживання газу у більшому та меншому обсягах (за відповідні місяці у спірному періоді) від підтверджених обсягів постачання газу, погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що визначена сторонами договору у підпунктах 6.2.2, 6.2.3 відповідальність за своєю правовою природою належить до збитків, відшкодування яких передбачено розд. VII Правил №2496, та які нараховуються за формулою та в порядку, встановленими зазначеними Правилами. З огляду на вказане колегія суддів вважала, що позивач, який є постачальником природного газу для потреб непобутових споживачів, мав довести факт понесення збитків та їх розмір; вину заподіювача шкоди та причинного зв`язку між діями заподіювача та настанням збитків.
120. Зважаючи на мотиви, наведені в цій постанові, Об`єднана палата відступає від зазначеного висновку (на який також посилається скаржник).
121. Норми Правил №2496 самі по собі не змінюють правову природу умови п. 6.2.2 Договору, не надають підстав для іншого тлумачення чи перекваліфікації спірної санкції.
122. Таким чином, суди попередніх інстанцій, зважаючи на п. 6.2.2 Договору та вжите в ньому формулювання, обґрунтовано визначили, що спірна санкція є штрафом (згідно з буквальним тлумаченням).
123. Водночас, зважаючи на фактичні обставини цієї справи, Об`єднана палата не розглядає питання щодо відступу від висновків Верховного Суду у складі:
- колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №910/4608/20;
- суддів Об`єднаної палати від 17.06.2022 у справі №904/6994/20.
124. У вказаних справах стягнення збитків зі споживача відбувалося на підставі підпункту 1 п. 1 розд. VI Правил №2496. Натомість, як вже було зазначено, в цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі стягненням іншого виду санкції - штрафу, який сторони узгодили в п. 6.2.2 Договору.».
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на наведене, враховуючи правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №904/1553/23, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про безпідставність висновків місцевого господарського суду щодо правової природи заявленого до стягнення на підставі підпункту 6.2.3. пункту 6.2. Договору штрафу як збитків. При цьому суд враховує, що правова природа штрафів за підпунктами 6.2.2. та 6.2.3. Договору є однаковою, а тому висновки Верховного Суду у справі №904/1553/23 є релевантними до спірних правовідносин.
Враховуючи встановлені у справі обставини щодо недобору споживання відповідачем підтвердженого обсягу природного газу, умови п. 6.2.3. Договору, норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, та висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів, перевіривши розрахунок, вважає, що вимоги Товариства про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 45  196,34 грн на підставі зазначеного пункту договору є доведеними.
Водночас, колегія суддів відзначає, що відповідач станом на дату подання позову в даній справі (25.09.2023) повністю сплатив за фактично спожитий у період з липня 2022 року по грудень 2022 року природний газ суму 56  018,64 грн. 
Заборгованість у розмірі 71  160,33 грн, яка існувала у відповідача перед позивачем станом на дату подання позову та була сплачена після відкриття провадження у справі, складалася з боргу за лютий та березень 2023 року.
Главою 24 Господарського кодексу України  загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.
За частиною 2  статті 216 Господарського кодексу України  застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Згідно з частинами 1, 2  статті 217 Господарського кодексу України  господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України.
Так, як уже зазначалося,  стаття 549 Цивільного кодексу України  визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Тобто, неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.
Водночас неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
У тій же постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Відповідно до частини 1  статті 233 Господарського кодексу України  у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Частиною ж 3  статті 551 Цивільного кодексу України  встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Колегія суддів вважає, що у справі, яка розглядається, стягнення з ФОП Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни на користь ТОВ «Твій Газзбут» 45  196,34 грн штрафу за недовикористаний обсяг природного газу  за Договором у період липень 2022 року - грудень 2022 року на підставі пункту 6.2.3. Договору матиме саме каральний характер щодо боржника, а не компенсаторний щодо кредитора та може призвести до явно нерозумних і несправедливих наслідків для боржника; у такому випадку не буде дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. Так, позивачем не доведено, що ним було понесено майнові втрати внаслідок допущеного відповідачем порушення дисципліни споживання газу, що безумовно вказує на неспівмірність розміру заявленого до стягнення штрафу з допущеним порушенням. Водночас, відповідачем повністю здійснено оплату за фактично спожитий ним згідно Договору природний газ у спірному періоді, а за порушення строків оплати з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, окрім іншого, пеня, про що вказано вище. 
За таких обставин, з урахуванням принципів справедливості, балансу інтересів сторін, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір штрафу, який підлягає до стягнення з ФОП Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни на користь ТОВ «Твій Газзбут» на 99%, тобто до 451,96 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача в даній справі й до стягнення з ФОП Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни на користь ТОВ «Твій Газзбут» підлягають 17 700,57 грн пені, 1 094,96 грн 3% річних, 1 907,75 грн інфляційних втрат та 451,96 грн штрафу на підставі пункту 6.2.3. Договору.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 44  744,38 грн штрафу на підставі пункту 6.2.3. Договору має бути відмовлено з огляду на встановлену судом наявність підстав для зменшення розміру штрафу на 99%.
У частині стягнення основного боргу в сумі 71 160,33 грн провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю станом на дату прийняття оскаржуваного рішення предмету спору в цій частині.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право   скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з пунктом 4   частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ТОВ «Твій Газзбут» такою, що підлягає частковому задоволенню. Рішення Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 у даній справі є таким, що підлягає скасуванню в частині стягнення основного боргу з прийняттям рішення про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 71  160,33 грн, а також скасуванню в частині відмови у стягненні 45 196,34 грн штрафу з прийняттям рішення про її задоволення на суму 451,96 грн (у зв`язку зі зменшенням судом розміру штрафу на 99%). В іншій частині рішення суду підлягає зміні, а стягненню з ФОП Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни на користь ТОВ «Твій Газзбут» підлягають 17 700,57 грн пені, 1 094,96 грн 3% річних та 1 907,75 грн інфляційних втрат.
Розподіл судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням того, що ставка судового збору за подання позову (враховуючи його ціну) в даній справі дорівнює мінімальній (розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) й не могла становити меншу суму при його поданні до суду, а тому судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у повному обсязі покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 231, 238, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 278, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 у справі №911/2976/23 задовольнити частково.
          Рішення Господарського суду Київської області  від 20.02.2024 у справі №911/2976/23 скасувати в частині стягнення основного боргу в сумі 71  160,33 грн та в частині відмови у стягненні штрафу в сумі 45 196,34 грн.
          В іншій частині рішення Господарського суду Київської області  у справі №911/2976/23 змінити.
          Резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області  у справі №911/2976/23 викласти у наступній редакції:
«Закрити провадження у справі в частині стягнення 71  160,33 грн основного боргу.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ковтун-Авдєєвої Тетяни Анатоліївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код 43965848) 17  700 (сімнадцять тисяч сімсот) грн 57 коп. пені, 1  094 (одну тисячу дев`яносто чотири) грн 96 коп. 3% річних, 1  907 (одну тисячу дев`ятсот сім) грн 75 коп. інфляційних втрат, 451 (чотириста п`ятдесят одну) грн 96 коп. штрафу, 2  684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 4  026 (чотири тисячі двадцять шість) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити».
Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області   відповідно до вимог процесуального законодавства. 
Матеріали справи №911/2976/23 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено та підписано 10.02.2025.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                А.І. Тищенко