ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року 
м. Київ

справа № 260/4518/23
адміністративне провадження № К/990/13808/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження, як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,  
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1     
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня                         2024 року (суддя-доповідач  Іщук Л.П., судді: Обрізко І.М., Шинкар Т.І.)
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з                       01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1  нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1078. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" в період з 01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, а відсутність фінансування не є підставою для відмови у виплаті індексації грошового забезпечення.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня                2023 року адміністративний позов задоволено:
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби за період з 01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року;
-     зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив вимоги законодавства та протиправно позбавив позивача гарантій індексації грошового забезпечення як складової грошового забезпечення військовослужбовця за вказаний період.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року.
Також суд першої інстанції зазначив, що належним способом захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 13 жовтня 2017 року з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Також суд зауважив, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Не погодившись із прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №260/4518/23 повернуто скаржнику з підстав, визначених  пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 260/4518/23  залишено без руху.
Встановлено ІНФОРМАЦІЯ_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від                  19 вересня 2023 року у справі № 260/4518/23.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав  12 березня 2024 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд", що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.
Між тим, на виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги, оскільки не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу
10  квітня 2024  року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій відповідач просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі   є оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, зазначеної у частині третій статті 328 КАС України, та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права (частина 9 статті 120, пункт 4 частини 1 статті 299   КАС України). 
Відповідач зауважує, що відповідно до картки руху документу підсистеми «Електронний суд» ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від                    12 березня 2024 року у справі №260/4518/23 отримано ІНФОРМАЦІЯ_1                  12 березня 2024 о 21 год. 30 хв.
Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
З наведеного слідує, що десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначений в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від               12 березня 2024 року починається з 13 березня 2024 року та закінчується                          22 березня 2024 року.
В межах встановленого процесуального строку, а саме - 22 березня 2024 року через АТ «Укрпошта» ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду було надіслано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження у справі № 260/4518/23 (з доданими до неї копіями документів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку) за вих. № 5/2527 від 22 березня 2024 року на виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 12 березня 2024 року, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» із штриховим ідентифікатором №8801502148410 (копії додаються).
Отже, як зазначає відповідач, останнім своєчасно було виконано вимоги ухвали  Восьмого апеляційного адміністративного суду від  12 березня 2024 року, а тому оскаржувана ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від                            25 березня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі є неправомірною та підлягає скасуванню.
Позивач правом подати відзив на касаційну скаргу в порядку статті 338 КАС України не скористався, що відповідно до вказаної статті не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції за наявними в справі матеріалами.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2024  року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року. 
11 червня 2024 року адміністративна справа надійшла до Верховного Суду. 
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26  грудня 2024  року (у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду  судді Губської О.А. та у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білак М.В.) визначено склад суду: Мацедонська  В.Е. (головуючий суддя), Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
Ухвалою від 26 грудня 2024 року  закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Нормативне регулювання та висновки Верховного Суду
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить із такого.
Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що апелянт у встановлений судом строк не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено судом без руху.
За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.
Умовою прийнятності апеляційної скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 296 КАС України, а також дотриманні термінів її подачі, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Так, скориставшись своїм правом на апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, яку було залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду апеляційної інстанції. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження ухвалою від 25 березня                2024 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем у встановлений судом строк не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження).
Зазначені висновки Верховний Суд уважає передчасними з огляду на таке.
Як установлено судом апеляційної інстанції, ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху була отримана відповідачем 12 березня 2024 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд" (а.с. 129).
Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до частини дев`ятої статті 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Своє чергою, відповідно до картки руху документу підсистеми «Електронний суд» (а.с. 138) убачається, що ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху відповідач отримав 12 березня 2024 року о 21 год. 30 хв. Такий же час зазначено і в довідці про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача, яка складена відповідальним працівником Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що десятиденний відлік строку на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначений в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 24 року починається з 13 березня 2024 року та закінчується 22 березня 2024 року.
Як убачається з матеріалів справи, в межах встановленого процесуального строку, а саме - 22 березня 2024 року через Акціонерне товариство «Укрпошта» ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду було надіслано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження у справі № 260/4518/23 (з доданими до неї копіями документів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку) за вих. №5/2527 від 22 березня 2024 року, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» із штриховим ідентифікатором №8801502148410 (копія додана до касаційної скарги) та конвертом зі штампом дати відправлення - 22 березня 2024 року, в якому направлялись зазначені документи (а.с.144).
З наведеного слідує, що відповідач на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху 22 березня 2024 року (у межах десятиденного строку, установленого судом) засобами поштового зв`язку надіслав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Таким чином, у відповідача виникли законні очікування, що відповідна заява буде врахована судом та обставинам, викладеним у ній, буде надано оцінку.
За приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні у справі «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» від 26 липня 2007 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем в установлений судом строк направлено засобами поштового зв`язку заяву на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, такій повинна бути надана оцінка судом апеляційної  інстанції, а тому передчасним є висновок суду апеляційної інстанції про наявність передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Таким чином, доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Оскільки, як встановлено за наслідками касаційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, Суд дійшов висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Ураховуючи результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1   задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 березня                         2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                          В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                                                                  Н.М. Мартинюк
                                                                                          Ж.М. Мельник-Томенко