ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 р. 	Справа № 520/13697/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 (суддя: Мороко А.С., м. Харків)  по справі № 520/13697/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Національної поліції в Харківській області     третя особа:                 Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області Тимошко Володимир Володимирович 
про поновлення на посаді,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУ НП в Харківській області, відповідач), третя особа - Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області Тимошко Володимир Володимирович (далі – начальник ГУ НП в Харківській області Тимошко В.В., третя особа), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.04.2024 №866 "Про призначення та проведення службового розслідування";
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.04.2024 №372 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського РУП №3 ГУНП в Харківській області";
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.05.2024 №194 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0088290), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції №3 ГУНП з Харківській області, з 04.05.2024;
- поновити на службі в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0088290), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, з 05.05.2024.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;
- рішення суду в частині поновлення на посаді та виплаті грошового забезпечення за один місяць піддати негайному виконанню.
В обґрунтування позову зазначив про протиправність рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, оскільки під час його прийняття дисциплінарної комісією не враховано, що доповідна записка УГІ ГУНП в Харківській області від 07.04.2024 № 671/119-15/01-2024 щодо можливих порушень службової дисципліни з боку поліцейських ГУНП в Харківській, у розумінні Порядку № 893, не є належною підставою для призначення службового розслідування. 
Наполягаючи на відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку, зауважує, що він того ж дня повідомив власне керівництво про розповсюдження знятого ним відеозапису у проросійських телеграм - каналах, чим, на думку позивача, сприяв виявленню осіб, які поширили таке відео та надав для цього власний мобільний пристрій. Стверджує, що сам факт того, що ОСОБА_1 лише надіслав відеозапис наслідків ракетного удару 06.04.2024 (зроблений ним на власний мобільний пристрій), чотирьом особам задля демонстрації звірств росіян, не свідчить про допущення ним порушення службової дисципліни. З огляду на викладене, вважає, що дисциплінарною комісією не зафіксовано у діях позивача об`єктивних ознак складу дисциплінарного проступку, тому застосування до нього дисциплінарного стягнення є безпідставним, що має наслідком відновлення порушених прав позивача, шляхом визнання протиправними та скасування прийнятих актів індивідуальної дії та поновлення позивача на службі в поліції. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 у справі № 520/13697/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, 1/29,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61052, код ЄДРПОУ 40108599), третя особа Начальник Головного управління Національної поліції в Харківській області Тимошко Володимир Володимирович (61052, м. Харків, вул. Ярославська, 1/29) про поновлення на посаді - залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2024 по справі № 520/13697/24 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач підтримав власну правову позицію, викладену у позовній заяві, щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та незгоди позивача з процедурою проведення службового розслідування за даним фактом.
Наполягає, що станом на час призначення службового розслідування були відсутні підстави передбачені п.2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893), у зв`язку з чим наказ ГУНП в Харківській області № 866 від 07.04.2024 мав бути скасований судом як незаконний, чого зроблено не було, через неправильну оцінку встановлених обставин справи. 
Зауважує, що суд першої інстанції, як і відповідач в оскаржуваних наказах, не конкретизував за які саме дисциплінарні проступки до позивача було застосовано такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення. Наведені в наказі № 372 від 22.04.2024 порушення, інкриміновані ОСОБА_1 є декларативними, а нестверджувальними (недотримання положень Конституції та законів України), тому з них неможливо встановити, які ж саме нормативні акти порушив позивач. 
Також, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до яких поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади як, зокрема, фото- і відеотехніку, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, стверджує, що відео наслідків ракетного удару позивач міг зняти з наміром подальшого приєднання до матеріалів кримінального провадження у якості доказу. Однак, ані дисциплінарною комісією, ані судом не було з`ясовано реальної мети вчинених позивачем дій. Також матеріали службового розслідування (як і матеріали судової справи) не містять доказів того, що саме відзняте позивачем відео з місця події було розповсюджене невстановленими особами в проросійських телеграм-каналах. Не підтверджував таких обставин і сам ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладеного, стверджує, що матеріали справи та матеріали службового розслідування не містять доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а всі звинувачення ґрунтуються лише на обставинах, начебто визнаних ОСОБА_1 .
Відповідач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти задоволення її вимог та просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване.
В обґрунтування відзиву, окрім наведення змісту висновку службового розслідування, вказував на помилковість посилання позивача щодо відсутності, передбачених положеннями п. 2 розділу ІІ Порядку № 893 підстав для призначення службового розслідування, оскільки саме передбачена вказаною нормою підстава - отримання повідомлення про вчинення поліцейськими порушення, яке має ознаки дисциплінарного проступку, зумовила початок проведення такого розслідування. 
Також відповідач зауважує, що сам факт повідомлення ОСОБА_1 власного керівництва про те, що відзняте ним відео з місця ракетного удару було розміщено у проросійських телеграм-каналах та надання власного мобільного пристрою для огляду та дослідження, не виключає порушення службової дисципліни з боку позивача, що було встановлено під час службового розслідування. 
Зазначає, що із пояснень наданих позивачем в ході проведення службового розслідування ним не заперечується факт розповсюдження відеозапису із місця прильоту ракети, однак останнім не надано обґрунтованих пояснень з якою метою він розповсюджував даний відеозапис іншим громадянам, що в подальшому призвело до опублікування даного відеозапису у проросійських telegram-каналах раніше, ніж відповідне відео було опубліковано у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України або іншим уповноваженим державним органом.
Враховуючи вищевикладене, вказує, що за порушення Присяги поліцейського, що виразилося у поширенні з місця події інформації про результати ракетних ударів противника по військових об`єктах (цілях), об`єктах цивільної інфраструктури та у складний для Держави та Українського народу час, коли кожний поліцейський своєю службою беззаперечно зобов`язаний вчиняти дії, які можуть прискорити перемогу над окупантом, позивач допоміг ворогу у реалізації поставлених цілей по нанесенню ракетних ударів по території нашої Держави, через що було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 22.04.2024 № 372 до дільничного офіцера поліції СДОП ВП Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 34).
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.05.2024 №194 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0088290), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції №3 ГУНП з Харківській області, звільнено зі служби в поліції з 04.05.2024.
Позивач, не погоджуючись із правомірністю вказаних, звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та доведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийняття оскаржуваних наказів та застосованого стягнення. За висновком суду обставини подій, які стали підставою для призначення службового розслідування, підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами оцінки поведінки поліцейського під час події, що мала місце 06.04.2024 у контексті недотримання капітаном поліції ОСОБА_1 вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини1 статті 8, пункту 1 частини 1 статті  Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, що несумісні із подальшим проходженням служби, за наслідком чого до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.
Щодо позовних вимог про поновлення на службі в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон 0088290), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, з 05.05.2024, стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, звернення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, суд першої інстанції зазначив, що такі вимоги є похідними від попередніх, а тому також не підлягають задоволенню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VIII).
Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону №580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 за № 1179 (далі - Правила № 1179).
Зі змісту пункту 1 розділу І Правил № 1179 випливає, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
На виконання приписів абзаців 1, 2, 7 та 11 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 
Слід зазначити, що відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року № 341, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.
Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
З наведеного слідує, що під час воєнного стану на поліцейського покладено додаткові повноваження та обов`язки, дотримання та виконання яких мають здійснюватися працівниками поліції сумлінно.
Нормами частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Положеннями частини 1 статті 1 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі по тексту Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з пунктами 1, 2 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За правилами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області від 07.04.2024 за вих. № 671/119-15/01-2024 (а.с. 36 зворот), якою начальника ГУНП в Харківській області генерала поліції третього рангу Володимира Тимошка повідомлено про розповсюдження 06.04.2024 відеозапису з місця події під час фіксації наслідків ворожого обстрілу поліцейськими ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Архітекторів, 20, м. Харків, на якому зображено знищену військову техніку та руйнування цивільної інфраструктури (вказані відеозаписи були опубліковані на проросійському Телеграм-каналі t.me/РaZved_ДoZoр, де зазначено вид знищеної військової техніки) є належною та достатньою підставою для призначення службового розслідування шляхом видання наказу від 07.04.2024 № 866 «Про призначення та проведення службового розслідування» (а.с. 37-зворот).
Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За обставинами даної справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції слугував висновок службового розслідування, затверджений 19.04.2024 начальником ГУНП в Харківській області Володимиром Тимошком (а.с. 17-33).
Так, зі змісту вказаного висновку вбачається, що 06.04.2024 о 08.00 дільничний офіцер поліції СДОП ВП Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 знаходився на службі, в однострої, з табельною вогнепальною зброєю, перебуваючи на місці події за адресою: проспект Людвига Свободи. буд. № 57-А, м. Харків, будучи наділеним повноваженнями, визначеними положеннями пункту 11 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами НП України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, в частини здійснення охорони місця події, вийшов за межі своїх повноважень та діючи за власною ініціативою всупереч інтересам служби та державним інтересам, здійснив відеофіксацію на свій особистий мобільний телефон «Айфон 13» (imei НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 ) наслідки ворожого ракетного обстрілу: пошкодження ТЦ «Planeta Moll», АЗС «WOG», отвір у дорожньому покритті, пошкодженої військової техніки та можливі рештки понівечених тіл. Цього ж дня у період з 08.00 до 13.01 капітан поліції ОСОБА_1 , використовуючи свій обліковий запис у месенджері «WhatsApp», зареєстрований за номером НОМЕР_4 , що знаходиться в його користуванні, з використанням вищевказаного мобільного телефону, переслав цей відеозапис (тривалістю 18 секунд) на облікові записи мобільних телефонів наступних громадян: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
Відзнятий капітаном поліції ОСОБА_1 відеозапис був опублікований невідомою особою 06.04.2024 о 13.31 у проросійському телеграм-каналі Lme/PaZved JoZop, a 06.04.2024 0 13.57 на телеграм-каналі «Проспект Победы-Алексеевка», таким чином внаслідок неправомірних дій капітана поліції ОСОБА_1 ворог став обізнаним про результати ракетного удару.
Своїми діями капітан поліції ОСОБА_1 порушив принцип діяльності поліції законність, визначений частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» та положення частини 2 статті 19 Конституції України в частині вчинення дій не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений законодавством. Окрім того, вказаними діями капітан поліції ОСОБА_1 порушив Присягу працівника поліції, передбачену частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського, окрім того своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та пункту 1 Частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині недотримання положень законів України, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
Тим самим капітан поліції ОСОБА_1 в умовах воєнного стану поширив інформацію, яка станом на 13.31 06.04.2024 не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України або іншим уповноваженим державним органом про наслідки ворожого обстрілу та знищення військової техніки ЗС України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості.
За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку про те, що за сукупністю вчинення дисциплінарних проступків, що виразилось у порушенні невиконанні вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівника поліцейського, частини 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до дільничного офіцера поліції СДОП ВП Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 /0088290/ слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Заперечуючи свою вину у вчиненні вказаних дисциплінарних проступків, позивач стверджує, що не мав на меті поширення знятого ним відеозапису наслідків ракетного удару в проросійських телеграм-каналах, зокрема. Вказує, що переслав відео події, що мала місце 06.04.2024 для заспокоєння своєї дружини та демонстрації звірств росіян.
З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне.
Так, як зазначалось вище, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», службова дисципліна зобов`язує поліцейського, зокрема, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункти 2, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з положеннями пункту 1 розпорядження Харківської обласної військової адміністрації від 21.03.2022 № 148 «Про заборону використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації на території Харківської області», заборонено з 21 березня 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області використання відеореєстраторів та інших пристроїв для фото- і відеофіксації доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.
Відповідно до пунктів 9, 10 до Переліку інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії ЗС України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, затвердженого наказом Головнокомандувача ЗС України від 03.03.2022 № 73, відноситься інформація про втрати бойової (спеціальної) техніки (танки, самохідні артилерійські установки, літаки, вертольоти, зенітно-ракетні комплекти, кораблі (катери), особливо іноземного виробництва) та особового складу: результати ракетних, авіаційних ударів противника по військових об`єктах (цілях), об`єктах критичної інфраструктури, якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, іншими органами управління сил оборони України та (або) органами державної влади України.
Отже, наведеними нормами чітко встановлено, що фіксація та розголошення результатів, зокрема, ракетних ударів противника по військових об`єктах (цілях), якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, іншими органами управління сил оборони України та (або) органами державної влади України, на період дії правового режиму воєнного стану на території Харківської області, категорично забороняється, оскільки може призвести до обізнаності противника про дії ЗС України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану.
ОСОБА_1 , перебуваючи на службі в органах поліції, на яку під час воєнного стану покладено додаткові повноваження та обов`язки, дотримання та виконання яких мають здійснюватися працівниками поліції сумлінно, постійно проживаючи у м. Харкові (встановлено службовим розслідуванням та не заперечується самими позивачем), будучи обізнаним про проведення з боку РФ підривної діяльності, не міг не усвідомлювати, що зафіксована та поширена ним інформація очевидно не сприяє забезпеченню здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України.
Колегія суддів не приймає посилання позивача на те, що метою відеофіксації ним наслідків ракетного удару могло бути приєднання такого відеозапису в якості доказу до матеріалів кримінального провадження, оскільки відповідно до пп. 2 п. 10 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами НП України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2017 за № 937/30805, на місці події лише інспектор-криміналіст та лише з використанням спеціальних знань та навичок, науково-технічних засобів і спеціального обладнання проводить вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складає плани і схеми, виготовляє графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей.
При цьому, ані під час проведення службового розслідування, ані під час судового розгляду справи, позивачем не було надано жодних доказів та пояснень з приводу того, яким чином він планував (якщо планував) надати відзнятий ним відеозапис органам досудового розслідування для приєднання до матеріалів кримінального провадження та які обставини чи події завадили вчиненню ним таких дій.
Посилання позивача на приписи п.1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», якими передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, як на аргумент щодо відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку, колегія суддів сприймає критично, оскільки вказана норма в якості обов`язкової умови для можливості застосування вказаних засобів передбачає таку умову як «виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом», чого в даному випадку дотримано не було. 
Крім того, слід зауважити, що під час службового розслідування дисциплінарною комісією за участі позивача було проведено перегляд інформації, зафіксованої на портативний відеореєстратор, закріплений за ОСОБА_1 та встановлено відсутність будь-яких фото та відеозаписів, що в свою чергу, підтверджує відсутність у позивача наміру надати зроблений ним відеозапис наслідків ракетного удару органам досудового розслідування.
Таким, що не відповідає дійсності колегія суддів вважає твердження позивача про відсутність в матеріалах службового розслідування доказів того, що саме відзняте позивачем відео з місця події було розповсюджене невстановленими особами в проросійських телеграм-каналах, оскільки на аркуші 5 висновку службового розслідування від 19.04.2024 вказано, що у ході опитування капітану поліції ОСОБА_1 були надані вищевказані відеозаписи (з місця події 06.04.2024 з наслідками ворожого обстрілу та  розміщені 06.04.2024 о 13.31 та 13.57 на телеграм-каналах t.me/PaZved JoZор і «Проспект Победы-Алексеевка») для перегляду, в результаті чого ОСОБА_1 з впевненістю затвердив дисциплінарну комісію про справжність та ідентичність даного відеоролику тривалістю 18 секунд, який ним був відзнятий 06.04.2024 о 08.00 на місці події.
Наведене узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 від 07.04.2024 (а.с. 44-45), підписаними ним власноручно.
Крім того, з пояснень дружини позивача - ОСОБА_2 вбачається, що після того як ОСОБА_1 надіслав їй у месенджері відео наслідків ракетного удару 06.04.2024, приблизно о 15.00 того ж дня він зателефонував їй та запитав чи вона нікому не пересилала вказаний відеозапис, пояснюючи при цьому, що дане відео було опубліковано в телеграм каналі «Проспект Победы-Алексеевка» та надіславши згодом відповідний скріншот з даного телеграм-каналу (аркуш 7 висновку службового розслідування) (а.с. 23).
Тобто, з наведеного слідує, що сам ОСОБА_1 підтвердив факт того, що саме відзнятий ним відеозапис наслідків ракетного удару і був розміщений на телеграм-каналах t.me/PaZved JoZор і «Проспект Победы-Алексеевка».
У зв`язку з цим, неприйнятним є твердження позивача про непроведення під час службового розслідування порівняльного аналізу відеозапису, відзнятого 06.04.2024 позивачем та відео з проросійського телеграм-каналу t.me/PaZved JoZор, оскільки зібрані в сукупності докази, зокрема, пояснення начальника сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ХРУП № 3 капітана поліції ОСОБА_6 , безпосереднього керівника капітана поліції ОСОБА_1 - начальника СДОП ВП ХРУП № 3 майора поліції ОСОБА_7 , заступника начальника ВП Харківського РУП № 3 майора поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (якому позивач пересилав свій відеозапис 06.04.2024), військовослужбовців ЗС України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слідчого СВ ХРУП № 3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , старшого спеціаліста-криміналіста СВ ХРУП № 3 капітан поліції Бобро Р.С., дільничного офіцера поліції СДОП ХРУП № 3 майора поліції ОСОБА_11 , т.в.о. заступника начальника управління - начальника СВ ХРУП № 3 майора поліції ОСОБА_12 , виключали будь-які сумніви з цього приводу та надавали дисциплінарній комісії можливість дійти остаточного висновку про те, що відеозапис із наслідками ракетно удару, здійсненого РФ 06.04.2024, поширений у проросійському телеграм-каналі t.me/PaZved JoZор є відеозаписом, відзнятим ОСОБА_1 06.04.2024 на власний мобільний пристрій.
Твердження позивача про те, що з оскаржуваного наказу № 372 від 22.04.2024 не можливо встановити порушення яких саме нормативно - правових актів було допущено позивачем під час виконання посадових обов`язків спростовується безпосередньо змістом даного наказу, в якому зазначено про порушення ОСОБА_1 частини1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині недотримання положень законів України, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
При цьому слід зазначити, що порушення Присяги слід розуміти, як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16.
Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
У контексті викладеного колегія суддів зазначає, що позивачем за наведених обставин вчинені дії, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, підривають довіру до нього, як до носія влади, що безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.
Суд апеляційної інстанції вказує, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в службовий та позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Тобто, позивач, як працівник правоохоронного органу та представник влади, порушуючи надану Присягу на вірність Українському народові, всупереч вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у поширенні з місця події інформації про результати ракетних ударів противника по військових об`єктах (цілях), об`єктах цивільної інфраструктури.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає доведеним порушення позивачем службової дисципліни, недотримання вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», в частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Щодо правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.
При цьому, колегією суддів взято до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2020 у справі № 360/4790/19, відповідно до якого питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 20.12.2019 у справі №804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини щодо скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, колегія суддів вважає доведеним недотримання позивачем службової дисципліни та співмірним обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ..
Оскільки доводи позивача, які покладені в основу позову та апеляційної скарги, визнано безпідставними, а суд апеляційної інстанції не встановив процедурних порушень з боку відповідача під час проведення службового розслідування та видання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, при прийнятті яких відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції №3 ГУНП з Харківській області з 05.05.2024 та стягнення з ГУНП в Харківської грошового за час вимушеного прогулу.
Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постановах від 28 листопада 2019 року у справі № 120/860/19а та від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 по справі № 520/13697/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.А. Спаскін    Т.С. Перцова