Справа № 149/3410/24 
Провадження № 33/801/108/2025
Категорія: 11 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2024 по справі № 149/3410/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України від 21.04.1999, РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 за частиною першою статті 44 КУпАП, - 
в с т а н о в и в :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2024  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Як зазначено в постанові суду, 11.09.2024 о 15.17 год. в м. Хмільнику по вул. Слобідській ОСОБА_1 незаконно зберігав при собі без мети збуту подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою 0,61 гр.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх. № 12 від 2.01.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить поновити строк на оскарження постанови суду; скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44 КУпАП.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення є недоведеною; протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням статті 254 КУпАП, оскільки особу виявлено 11.09.2024, а протокол складено 18.10.2024; докази, які містяться у справі містять розбіжності в прізвищі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
У клопотанні про поновлення строку на оскарження ОСОБА_1 зазначає про те, що : постанова суду прийнята 28.11.2024 у його присутності; копію постанови отримано ОСОБА_1 2.12.2024; 4.12.2024 ОСОБА_1 з метою отримання правничої допомоги звернувся до Північного МрЦ з надання БВПД. Відповідно до доручення Північного МрЦ з надання БВПД від 13.12.2024 № 004-02077749 адвоката Виноградського А. П. призначено представляти інтереси ОСОБА_1 щодо оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2024 по справі № 149/3410/24. Апеляційну скаргу подано 2.01.2025.
Перевіривши аргументи апеляційної скарги, в якій міститься клопотання про поновлення строку на оскарження, матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
З матеріалів справи вбачається, що постанова місцевого суду прийнята 28.11.2024 у присутності ОСОБА_1 /а. с. 39/, копію якої ОСОБА_1 отримав в цей же день, про що свідчить наявна у справі розписка /а. с. 40/.
4.12.2024 ОСОБА_1 з метою отримання правничої допомоги звернувся до Північного МрЦ з надання БВПД. Відповідно до доручення Північного МрЦ з надання БВПД від 13.12.2024 № 004-02077749 адвоката Виноградського А. П. призначено представляти інтереси ОСОБА_1 щодо оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2024 по справі № 149/3410/24 /а. с. 69-71/.
17.12.2024 захисником Виноградським А. П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження /а. с. 44/. Постановою Вінницького апеляційного суду від 24.12.2024 відмовлено в задоволенні клопотання захисника Виноградського А. П. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2024, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала /а. с. 56-57/. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні в суді першої інстанції в день винесення оскаржуваної постанови 28.11.2024, надавав пояснення по справі. Постанова місцевим судом йому була проголошена 28.11.2024, копію якої, згідно наявної в матеріалах судового провадження розписки ОСОБА_1 отримав 28.11.2024, проте з апеляційною скаргою захисник в інтересах останнього звернувся лише 17.12.2024, тобто із пропуском встановленого десятиденного строку на її оскарження. Доводи захисника, що строк оскарження у даному випадку має рахуватися з дня призначення ОСОБА_1 адвоката, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки положеннями статті 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня звернення про надання отримання правничої допомоги до Північного МрЦ з надання БВПД, чи з дня призначення адвоката 13.12.2024. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися як за правничою допомогою, так і з апеляційною скаргою на постанову міськрайонного суду від 28.11.2024, в межах десятиденного строку на її оскарження. Будь-яких інших поважних причин, що заслуговують на увагу апеляційного суду, які б позбавили ОСОБА_1 можливості подати апеляційну скаргу у визначені строки, матеріали справи не містять.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Частиною 10 статті 294 КпАП України передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
У клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначає ті ж самі підстави, що були зазначені в апеляційній скарзі від 17.12.2024. 
Вінницький апеляційний суд зазначає про те, що посилання ОСОБА_1 на те, що копію постанови від 28.11.2024 отримано ним 2.12.2024 спростовуються наявною у справі розпискою ОСОБА_1 , згідно якої копію оскарженої постанови суду першої інстанції отримано ним 28.11.2024 /а. с. 40/.
Аргументи ОСОБА_1 про те, що строк на оскарження пропущено через те, що він не є фахівцем у галузі права та звернувся за правничою допомогою до Північного МрЦ з надання БВПД, який призначив йому захисника лише 13.12.2024, а апеляційну скаргу подано захисником 17.12.2024, тобто протягом десяти днів з дня призначення захисника, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначеній обставині вже надана оцінка в постанові Вінницького апеляційного суду від 24.12.2024. 
Статтею 294 КпАП України не передбачено неодноразове вирішення клопотання заявника про поновлення строку на оскарження, в якому містяться одній й ті ж самі причини пропуску на оскарження та яким вже надана оцінка в постанові суду апеляційної інстанції.
Інших поважних причин пропуску строку на оскарження постанови ОСОБА_1 не зазначено. 
Апеляційний суд згідно закону позбавлений права самостійно визначати причини пропуску заявником строку оскарження та визнавати їх поважними, якщо причини не вказує заявник.
Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).
Виходячи з наведеного, оскільки апеляційну скаргу від 2.01.2025 на постанову суду першої інстанції подано ОСОБА_1 з пропуском строку встановленого частиною другою статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, а тому в поновленні строку на оскарження постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. 
Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2024 по справі № 149/3410/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 44 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота