П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/36899/23	

                                                                                                                     Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.
                                                                                    Дата і місце ухвалення 24.10.2024 р., м. Одеса
                      
П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                     судді – доповідача –  Шеметенко Л.П.
                                                  судді –  Градовського Ю.М.
                                                  судді –  Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування за Списком №1 періодів роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995 за Списком №1 та призначити пенсію 27.03.2023 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській   області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №155350015207 від   28.09.2023 року на заміну рішення про відмову №155350015207 від 03.04.2023 року. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 07.09.1987 року по 04.07.1995 року за Списком №1. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.03.2023 року з урахуванням висновків суду. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що при прийнятті рішення судом неповно з`ясовано усі обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом зазначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку. Апелянт вважає, що  пільговий стаж позивача за Списком № 1 не підтверджено, тому Головним управлінням було вірно застосовано норми закону при розгляді заяви про призначення пенсії та звернень позивача. Крім того, апелянт вказує, що прийняття рішень про призначення (перерахунок) пенсії та визначення її розміру відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.
Представником позивача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 .
27.03.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону 1058.
03.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №155350015207, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії з наступних підстав: вік заявника 59 років 9 місяців 7 днів. Крім того, позивачу до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 23.10.1981 року по 27.10.1983 року.
Позивач, не погоджуючись з рішенням №155350015207 від 03.04.2023 року про відмову у призначенні пенсії, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03.04.2023 №155350015207;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу - період військової служби 23.10.1981 по 27.10.1983; періодів роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995 за Списком №1 та призначити пенсію 27.03.2023 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом з тим, 02.08.2023 року позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії, але вже не за Списком №1, а за віком. Пенсію за віком позивачу було призначено з 21.06.2023 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 року по справі № 420/13304/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області   про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 03.04.2023 №155350015207.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 27.03.2023 за призначенням пенсії за віком з урахуванням трудового (страхового) стажу згідно з записів у трудовій книжці НОМЕР_2 за період з 23.10.1981 року по 27.10.1983 року.
В решті позовних вимог відмовлено.
У вказаному рішенні суду, зокрема, зазначено: «…суд дійшов висновку, що твердження відповідачів про незарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача згідно військового квитка НОМЕР_3 від 23.10.1981, оскільки по-батькові особи на російській мові ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ) є неприйнятними та необґрунтованими. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періодів роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995 за Списком №1 та призначити пенсію 27.03.2023 є безпідставними та не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що оскаржуваним рішенням не передбачено не зарахування позивачу періодів роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995. Решта матеріалів справи також не містять доказів протиправного незарахування до страхового стажу періодів роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають…».
25.08.2023 року позивач звернувся до Головного управління в порядку Закону України «Про звернення громадян» із зверненням, в якому просив зарахувати пільговий стаж за Списком №1 згідно ч.2 ст. 114 Закону 1058 за період роботи з 07.09.1987 по 04.07.1995.
У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 11.09.2023 року № 25886-25968/Ш-02/8-1500/23, повідомив позивача, що пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі — Порядок № 637). Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, на підставі яких визначається право особи на цей вид пенсії. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Кабінет Міністрів України постановою від 01.08.1992 № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», яка набрала чинності 21.08.1992, зобов`язав керівників підприємств-та організацій незалежно від форми власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням. Якщо атестація з 21.08.1992 не проводилась, до пільгового стажу зараховується тільки період роботи зі шкідливими умовами праці на даному підприємстві до 21.08.1992 включно. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України в 25.11.2005 № 22-1, визначено, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 надаються довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку № 637, та документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від   01.08.1992 № 442. Отже, для зарахування певних періодів роботи до пільгового стажу позивачу запропоновано надати вищезазначені документи до будь-якого відділу обслуговування громадян.
28.09.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №155350015207 на заміну рішення про відмову №155350015207 від 03.04.2023 року.
В обґрунтування вказаного рішення, відповідачем зазначено: «Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.03.2023. Пенсійний вік визначений пунктом і частини другої статті і 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 50 років. Вік заявника 59 років 9 місяців. Необхідний страховий стаж пунктом і частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить не менше 25 років. Страховий стаж особи 33 роки 2 місяці. Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами прані за списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 10 років. Пільговий стаж особи становить 0 років 0 місяців. Працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, чоловікам — на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Згідно п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Додатковий коментар: згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 по справі № 420/13304/23 до страхового стажу згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_4 зараховано період проходження військової служби з 23.10.1981 по 27.10.1983. Пільговий стаж не розраховано, у зв`язку не наданням пільгової довідки».
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, розглядаючи справу та приймаючи рішення, дійшов висновку щодо неправомірного характеру відмови пенсійного органу у зарахуванні до стажу роботи позивача, який дає йому право на призначення спірної пенсії, періоду роботи з 01.08.1989 року по 04.07.1995 року на посадах «учня-заливщика метала, заливщика метала першого розряду, заливщика метала другого   розряду в ливарному цеху», які підтверджені трудовою книжкою серії НОМЕР_2 та відноситься до професійної діяльності   (професій), що належать до Списку №1. 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку та надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі також - Закон №1058-ІV).
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно зі статтею 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (надалі також - Порядок №637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до   Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (надалі також - Порядок № 383).
Згідно із пунктом 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Отже, із викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності відомостей в ній - уточнюючі первинні документи.
Із трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що у період з 07.09.1987 по 04.07.1995 року позивач працював на посадах «учня-заливщика метала, заливщика метала першого розряду, заливщика метала другого   розряду в ливарному цеху».
Відповідно до пункту а) «Робітники» підрозділу 1 «Ливарне виробництво» розділу XI «Металообробка» Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, пункту а) «Робітники» підрозділу 1 «Ливарне виробництво» розділу XI «Металообробка» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, пункту а) «Робітники» підрозділу 1 «Ливарне виробництво» розділу XI «Металообробка» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, право на пенсію за Списком №1 мають заливщики метала, старші заливщики, 1110100а-12176 Заливщики метала та 1110100а-12176 Заливальники металу, відповідно.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що робота   позивача у період з 01.08.1989 року по 04.07.1995 року на посадах «учня-заливщика метала, заливщика метала першого розряду, заливщика метала другого   розряду в ливарному цеху», які підтверджені трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , відносяться до професійної діяльності   (професій), що належать до Списку №1.
Апелянтом не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці позивача, а також не надано доказів того, що позивач не працював або спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.
Натомість, матеріали справи містять також докази вчинення позивачем дій, спрямованих на отримання додаткових документів, необхідних для зарахування спірного періоду до страхового стажу за Списком №1.
Зокрема, листом Державного архіву Одеської області  від 17.07.2020 року №1911/05-20   повідомлено позивача, що документи з особового складу Одеського заводу будівельно-обробних машин у державному архіві Одеської області   на зберіганні немає.
На адвокатський запит, Товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» надало відповідь від 01.09.2020 року № 01/09, в якій зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин» (скорочено ПАТ «БОМ») в результаті реорганізації було перетворено у Товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» (скорочено ТДВ «БОМ»), у зв`язку з чим юридична особа Публічне акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин» була припинена. Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у встановленому Законом порядку. Підстава: Протокол № 1 від 28.04.2017 року. На даний момент, у зв`язку з відсутністю необхідної документації за вказаний період, яка б дозволяла встановити запитувані факти/ надання інформації (чи підтверджуючих документів) про рівень заробітної плати, атестацію сталеварного цеху, акредитації підприємства не є можливим.
На звернення позивача до Урядового контактного центру від 25.08.2020 №ШИ-11135107 щодо сприяння у видачі довідки за місцем роботи ТДВ «БОМ» про розмір заробітної плати, Головне управління Держпраці в Одеській області, листом від 23.10.2020 року № 15-91-1401/03-13-10393, повідомило, що Головним управлінням було організовано проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування та під час виходу за   адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не виявлено ознак провадження господарської діяльності Товариством. Додатково з`ясовано, що згідно наказу від 30.09.2020 №50/1-к керівництво заводу переведено на дистанційну форму роботи до 30.10.2020 та планується його подальше продовження   такого режиму роботи відповідно до розпорядження Уряду. Після отримання можливості здійснення на Товаристві заходу державного контролю з дотримання законодавства про працю, фахівцями Головного управління буде негайно проведено контрольний захід відносно ТДВ «БОМ» та після завершення заходу про його результати буде повідомлено.
В довідці від 03.09.2021 року № 26, виданій позивачу Товариством з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин», вказано: «У відповідності до вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, обов`язковою умовою, встановленою чинним законодавством України, для видачі запитуваної Вами довідки є посилання на первинні документи з їх реквізитами за час виконання роботи, саме на підставі яких має бути видана зазначена довідка. У зв`язку зі зміною власника контролюючої частки корпоративних прав Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» станом на сьогоднішній день повідомляємо Вам, що документи, які б могли бути підставою для видачі довідки відповідно до вищевказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» не збереглися. Таким чином, у Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» об`єктивно відсутні правові підстави для зазначення необхідних відомостей в запитуваній Вами довідці, а видача Товариством з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» довідки такої форми за відсутності первинних документів не відповідає нормам чинного законодавства України. Відтак, повідомити посаду та період роботи ОСОБА_1 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» для Товариства не є можливим, проте інформацію можна отримати з трудової книжки вказаної особи. Додатково повідомляємо хронологію зміни найменування товариства: 27.07.1994 року наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України №1076 на базі Одеського заводу будівельно-обробних машин було створене Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин». 26.02.1999 року за наказом Регіонального відділення по Одеській області №109 було завершено процес приватизації Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод будівельно-обробних машин». 15.11.2012 року Відкрите акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-оздоблювальних машин» рішенням загальних зборів акціонерів перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин» 27.04.2017 року на підставі Протоколу № 1 установчих зборів учасників Публічно акціонерне товариство «Одеський завод будівельно-обробних машин було реорганізовано шляхом перетворення в Товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин».
На звернення позивача, листами від 24.02.2022 року № 435-Ш-11.1-21, від 20.04.2022 № 673-Ш-11.1-21, Департамент архівної справи та діловодства Одеської міської ради повідомив, що документи з кадрових питань (особового складу) Одеського заводу будівельно-обробних машин, Одесского завода строительно-отделочных машин (мовою оригіналу),   на зберігання не надходили.
Крім того, щодо періоду трудового стажу позивача після 1992 року колегія суддів звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, відповідно до яких, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. 
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неправомірного характеру відмови пенсійного органу у зарахуванні до стажу роботи позивача, який дає йому право на призначення спірної пенсії, періоду роботи з 01.08.1989 року по 04.07.1995 року, на посадах «учня-заливщика метала, заливщика метала першого розряду, заливщика метала другого розряду в ливарному цеху», які підтверджені трудовою книжкою серії НОМЕР_2 та відноситься до професійної діяльності   (професій), що належать до Списку №1, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.
Окремо колегія суддів зазначає, що зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 07.09.1987 року по 04.07.1995 року за Списком №1 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 26.12.2024 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                          Ю.М. Градовський

Суддя:                                                                                                          І.О. Турецька