Справа № 157/1031/24 	Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С. 	
Провадження № 22-ц/802/124/25  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
11 лютого 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Каліщука В. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2024 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
У червні 2024  ОСОБА_1  звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він зареєстрований та проживає в житловому будинку за адресою:  АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок  набув у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, прийнявши спадщину, ще не оформив своїх спадкових прав на це нерухоме майно. 
Як зазначає позивач, працівниками АТ «Волиньгаз» 26 квітня 2023 року в його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено подачу природного газу. За його зверненням до АТ «Волиньгаз» із заявою про відновлення газопостачання у відповідь АТ «Волиньгаз» листом від 16.05.2023 №430-Лв-3487-0523 повідомило, що припинення газопостачання було проведено через порушення пункту 5.7 Правил безпеки системи газопостачання (витік газу на різьбовому з`єднанні) та відновлення не може бути проведене в зв`язку з відсутністю споживача. Також для відновлення газопостачання будинку за цією адресою, крім його фізичної присутності на момент проведення підключення, йому необхідно надати: виконавчо-технічну документацію на газопостачання будинку та забезпечити вільний доступ до газоспоживчого обладнання для проведення інвентаризації фактично встановленого обладнання; договір технічного обслуговування газоспоживчого обладнання та договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових газопроводів. 
Вказує, що ніяких дій зі сторони АТ «Волиньгаз» не вчинялося для поновлення газопостачання.
28 липня 2023 року він звернувся з письмовою заявою до Камінь-Каширської районної військової адміністрації, 06 вересня 2023 року - до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, для допомоги у вирішенні даної проблеми, однак ніяких результатів це не дало, у відповіді на звернення було продубльовано рекомендації АТ «Волиньгаз».
Зазначає, що зі змісту листа НКРЕКП від 15.12.2023 №32295/16.4.1/9-23 слідує, що 26 квітня 2023 року було виявлено витік газу на відмикаючому крані на ввідному газопроводі за адресою його місця проживання. З метою уникнення настання аварійної ситуації працівники АТ «Волиньгаз» припинили розподіл природного газу за вищевказаною адресою шляхом опломбування відмикаючого пристрою зі встановленням пломби за №R37753959, що зазначено в акті про відключення газу від 26.04.2023 №577. Витік газу було ліквідовано бригадою аварійно-диспетчерської служби, проте відновлення газопостачання не було проведено у зв`язку з відсутністю власника.
Позивач припускає, що справжньою причиною опломбування співробітниками АТ «Волиньгаз» газового пристрою було не виявлення витоку газу на ввідному газопроводі, а його заборгованість перед АТ «Волиньгаз» за послуги з розподілу природного газу.
Також позивач зазначав, що є особою пенсійного віку, проживає у вищевказаному будинку сам і єдиним джерелом його доходів є пенсія, якої ледве вистачає на придбання продуктів харчування. Без газопостачання будинок зазнаватиме значних руйнувань, особливо в опалювальний період, а також зазнаватиме шкоди його здоров`я через ризик захворювання. Позивач просить суд врахувати, що в період з 11.12.2023 по 22.12.2023 він перебував на лікуванні у Камінь-Каширській центральній районній лікарні з діагнозом «правобічна негоспітальна пневмонія», що підтверджується відповідним виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №799. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що відповідач безпідставно припинив подачу природного газу до його будинку.
Крім того, ОСОБА_1 вказував, що внаслідок тривалого неправомірного припинення подачі природного газу до його помешкання відповідач завдав йому невиправданих емоційних хвилювань, матеріальних збитків, спричинив появу в нього стану нервовості, стурбованості та хвилювання. Він вимушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав. Тому вважає, що відповідач завдав йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 000 гривень.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд визнати дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо припинення газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 неправомірними, зобов`язати відповідача вчинити дії для відновлення газопостачання та стягнути з ТОВ «Газорозподільні мережі України» на його користь кошти в сумі 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи , просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов у даній справі задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не приділив належної уваги та не дав належної оцінки доказам, долученим ним до позовної заяви, чим допустив при ухваленні рішення порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалив необґрунтоване рішення. Загалом доводи апеляційної скарги є ідентичними вимогам позову.
19 грудня 2024 року представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» подав відзив, у якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Відзив мотивований тим, що оскаржуване судове рішення є законними та обґрунтованими, таким, що ухвалене з урахуванням усіх обставин справи та вимог процесуального і матеріального права. Зазначає, що ОСОБА_1 намагається переконати колегію апеляційного суду в тому, що він уклав договір розподілу природного газу із ТОВ «Газорозподільні мережі України» та що останнє повинне забезпечити відновлення газопостачання природного газу за адресою його місця проживання. Проте, такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені належними доказами. Зазначає, що з матеріалів справи, наявних у ній документів слідує, що на об`єкті позивача було припинено газопостачання ще 26.04.2023, що підтверджується актом №577. Такі дії були вчинені попереднім Оператором ГРМ - АТ «Волиньгаз» у межах правовідносин ОСОБА_1 та АТ «Волиньгаз», який не є відповідачем у даній справі. Інформація про особовий рахунок ОСОБА_1 (про адресу, куди прокладена газорозподільна система) була передана від АТ «Волиньгаз» до Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», який не є його правонаступником, проте договору з новим Оператором ГРМ – ТОВ «Газорозподільні мережі України позивач не укладав. Разом з тим, на час розгляду справи встановлена відсутність споживання природного газу ОСОБА_1 внаслідок припинення подачі природного газу, відсутність оплати за розподіл природного газу, а також ненадання товариству підписаної позивачем заяви-приєднання до Типового договору розподілу природного газу. Копія заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) надана позивачем разом із апеляційною скаргою з датою «04 квітня 2024 року», не може вважатися доказом, оскільки оригінал такої заяви відсутній в оператора ГРМ. Вказує, що стосовно відновлення газопостачання, то і в цій частині правова оцінка, надана судом першої інстанції, є правомірною, оскільки позивач не надає необхідні документи для включення подачі газу до його будинку з пічним опаленням.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії щодо відключення газопостачання у зв`язку з виявленням витоку газу здійснювалися іншою юридичною особою, а не відповідачем, а тому в цій частині позов пред`явлений не до того відповідача. Також   ОСОБА_1  не вчинив жодних дій, необхідних для відновлення постачання газу, а тому вимоги позивача про визнання дій ТОВ «Газорозподільні мережі України» неправомірними та зобов`язання вчинити дії для відновлення газопостачання є безпідставними, а відповідно і не вбачав підстав, передбачених статтями 23,1167 ЦК України та Законом «Про захист прав споживачів», для відшкодування особі моральної шкоди. 
Апеляційний суд погоджується із указаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає та є одноосібним володільцем житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками старости Хотешівського старостинського округу виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 15.03.2024 №146, №148.
Даний позов пред`явлено ОСОБА_1 до відповідача, яким спочатку ним було визначено Волинську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», а згодом судом замінено на ТОВ «Газорозподільні мережі України», яка має статус юридичної особи.
Відповідно до статуту ТОВ «Газорозподільні мережі України», затвердженого рішенням учасників ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 03.10.2023 №54, товариство є юридичною особою приватного права та діє як самостійний суб`єкт господарювання. ТОВ «Газорозподільні мережі України» не є правонаступником Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».
Як установлено судом, оператором на території Волинської області з 29 листопада 2023 року є ТОВ «Газорозподільні мережі України».
З листа Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» від 16.05.2023 за №430-Лв-3487-0523, адресованого ОСОБА_1 , встановлено, що позивач є споживачем послуг з розподілу природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , які надавалися АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз». У зв`язку з виявленням витоку газу на різьбовому з`єднанні відмикаючого крану на ввідному газопроводі до будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 працівники АТ «Волиньгаз» 26 квітня 2023 року припинили розподіл природного газу. 
Витік газу було ліквідовано бригадою аварійно-диспетчерської служби АТ «Волиньгаз», проте відновлення газопостачання не було проведено у зв`язку з відсутністю споживача. У листі також роз`яснено, що для відновлення газопостачання позивачеві необхідно надати: виконавчо-технічну документацію на газопостачання будинку та забезпечити вільний доступ до газоспоживчого обладнання для проведення інвентаризації фактично встановленого обладнання; надати договір технічного обслуговування газоспоживчого обладнання та договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових газопроводів; забезпечити фізичну присутність власника на момент проведення підключення.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно із п. 4 ч.1 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Відносини, які виникають між оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ), яким являється відповідач, та споживачами послуг з розподілу природного газу, регулюються Законом України «Про ринок природного газу» та безпосередньо «Кодексом газорозподільних систем», затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, зі змінами (далі – Кодекс ГРМ).
Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи (далі – ГРМ) для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498. 
Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. 
Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. 
Як убачається з матеріалів справи, на об`єкті позивача було припинено газопостачання ще 26.04.2023, що підтверджується актом №577. Такі дії були вчинені попереднім оператором ГРМ - АТ «Волиньгаз» у межах правових відносин ОСОБА_1 та АТ «Волиньгаз». 
Зі змісту листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), який був надісланий на звернення ОСОБА_1 , надано роз`яснення, з якого слідує, що з 01 грудня 2023 року послуги з розподілу природного газу на території Волинської області забезпечує новий оператор ГРМ – Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» (а.с.15).
У відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – Регулятор), своєю постановою від 26.12.2022 № 1839 видала ТОВ «Газорозподільні мережі України» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
Регулятор постановою від 29.11.2023 №2224 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року №1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу розширив територію господарської діяльності ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію Волинської області.
Разом з тим, постачання газу за адресою позивача здійснюється газопостачальною компанією ТОВ «Твій Газзбут». Із наявної в матеріалах справи копії заяви – приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 29 березня 2023 року, яка підписана позивачем особисто, вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, які надаються ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (а.с. 41). 
Як видно з матеріалів справи, заборгованість за постачання газу за вказаною адресою в користь ТОВ «Твій Газзбут», яка з березня 2022 року не змінювалась та становила суму 1079,21 грн, була стягнута з ОСОБА_1 судовим наказом Камінь-Каширського районного суду від 04.06.2024 року.
Наданими суду доказами підтверджується, що ОСОБА_1 звернувся 18.04.2024 року до відповідача з вимогою відновити газопостачання до його помешкання, однак йому надано відповідь, що для цього йому необхідно звернутися до найближчого Центру обслуговування клієнтів Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із відповідною заявою. Таке відновлення можливе за умови узгодження часу проведення пуску та його особистої присутності у приміщенні будинку. Окрім того, у зв`язку з наявністю у помешканні зареєстрованого пічного опалення, йому необхідно надати Акт на періодичну перевірку димових та вентиляційних каналів.
Проте, як встановлено матеріалами справи та підтверджено сторонами в судовому засіданні, ОСОБА_3 не здійснив зазначені дії для відновлення газопостачання та й до даного часу відмовляється їх виконувати, вважаючи такі вимоги непотрібними та незаконними.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції з метою врегулювання даного спору оголошував перерву в судовому розгляді для надання можливості сторонам виконати необхідні дії для відновлення газопостачання в будинок позивача, однак, як позивач ОСОБА_1 , так і представник відповідача ОСОБА_4 , підтвердили, що позивач постійно був відсутнім у своєму будинку, не узгоджував дату приїзду працівників для підключення газопостачання, не звертався до відповідних служб з метою перевірки стану димовентиляційних каналів та складення відповідного акту.
Проте, як встановлено пунктом 6.1 глави 6 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міненерговугілля від 15.05.2015 № 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119 (далі – НПАОП 0.00-1.76-15), безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів (далі – ДВК) житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)).
Перевірка і прочищення ДВК повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Згідно з вимогами пункту 6.8 глави 6 розділу V НПАОП 0.00-1.76-15 періодичній перевірці і прочищенню підлягають димоходи опалювальних печей, ємкісних газових водонагрівачів і опалювальних котлів, які працюють сезонно, – не рідше ніж один раз на рік (перед початком опалювального сезону), які працюють цілий рік, – два рази на рік (навесні і восени).
Перевірка і прочищення спеціалізованою організацією ДВК комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків оформляються актом, рекомендована форма якого наведена у додатку 2 до НПАОП 0.00-1.76-15.
Один примірник акта перевірки і прочищення димових каналів передається газорозподільному підприємству. Строк зберігання актів 12 місяців.
У випадку виявлення несправних та непридатних до подальшої експлуатації димових і вентиляційних каналів особа, яка виконує їх перевірку, зобов`язана попередити власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) про заборону користування газовим обладнанням, невідкладно направити газорозподільному підприємству акт перевірки технічного стану димових та вентиляційних каналів для подальшого відключення газових приладів від системи газопостачання.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Таким чином, належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.
Отже, неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волинської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», суд першої інстанції взяв до уваги, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» не є належним відповідачем за вимогами про визнання дій щодо відключення від газопостачання неправомірними, оскільки відключення будинку позивача від зазначеної послуги здійснювали працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
Оскільки судом першої інстанції не було встановлено незаконності дій відповідача по відключенню газопостачання, тому і відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Що ж до решти вимог позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про відсутність підстав для їх задоволення у зв`язку із тим, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача в частині відновлення газопостачання.
З огляду на викладене вище, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2024 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді