ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/213/25 Справа № 932/11465/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 січня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В.,за участю: захисника Калашнікова Є.М., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 гривні на користь держави та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 03 листопада 2024 року о 15:45 год. керуючи транспортним засобом «Lexus LX570» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Запорізьке шосе, 42 км, в м.Дніпро, після подачі звукового сигналу та увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та продовжив рух, не виконуючи вимоги про зупинку, після чого був зупинений. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так протокол містить протиріччя щодо часу вчинення та місця правопорушення, не містить частину статті, яка ставиться в провину. При цьому не взято до уваги, що незадовго до складання протоколу одним і тим же поліцейським було складено постанову стосовно ОСОБА_1 . Крім цього, апелянт вказує, що він не порушував п. 2.4 ПДР України та доказі в матеріалах справи відсутні. Разом з цим, ОСОБА_1 зазначає, що як тільки побачив проблискові маячки автомобіля працівників поліції почав зупинятися із дотримання Правил дорожнього руху України. Також суд не надав оцінку письмовим поясненням захисника.
В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу 
На доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд першої інстанції послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та реєстраційну картку.
В той же час, в апеляційному суді захисник пояснив, що доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом без інших. Також зазначив, що ОСОБА_1 як тільки виявив вимогу поліцейських про зупинку відразу вчинив такі дії.
Апеляційний суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. (ч.2 ст. 251 КУпАП.
Матеріали провадження не містять об`єктивних належних доказів, які б доводили зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і в судовому рішенні факти та події. 
Протокол про адміністративне правопорушення за правовим змістом є фактично обвинуваченням, яке підлягає доведенню, а тому без інших доказів не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Реєстраційна картка теж не може бути визнаний доказом, так як за своєю правовою формою є документом, який містить певну інформацію, яка підлягає перевірці.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції було допущено неповноту збору доказів, які б підтвердили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, є недоведеним, а висновок суду про винуватість останньої є безпідставним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, наявним доказам та зазначеним вимогам закону.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 —задовольнити.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 гривні на користь держави та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. — скасувати.
Закрити провадження стосовно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                                Р.В.Мудрецький