УХВАЛА
29 січня 2025 року
м. Київ
справа № 939/1944/21
провадження № 61-381ск25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи - ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог від 13 вересня 2021 року, 03 листопада 2022 року та 23 грудня 2022 року, просила стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування витрат на лікування у сумі 89 595,91 грн; на відшкодування моральної шкоди 
4 479 грн; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 
52 633,34 грн; 3 % річних у розмірі 6 924,21 грн; інфляційні втрати у сумі 
38 915, 08 грн та 10 000 грн витрат за надання професійної правничої допомоги.
Бородянський районний суд Київської області рішенням від 13 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 задовольнив.
Стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат на лікування у сумі 89 595,91 грн, на відшкодування моральної шкоди 4 479 грн, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 52 633,34 грн, три відсотка річних у розмірі 
6 924,21 грн, інфляційні втрати у сумі 38 915,08 грн.
Стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1 925,48 грн.
Стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 
10 000 грн.
09 січня 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України, в інтересах якого діє представник - адвокат Патрик Г. Г., через підсистему «Електронний суд» надіслало  до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2024 року у вказаній справі, у якій просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі 
№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.
Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2025 року (на час подання касаційної скарги) - 3 028,00 грн.
Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення страхового відшкодування витрат на лікування у сумі 89 595,91 грн, моральної шкоди у сумі 4 479 грн, пені за прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 
52 633,34 грн, 3 % річних у сумі 6 924,21 грн та інфляційних втрат у сумі 
38 915, 08 грн.
Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку 
(пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).
Ціна позову у цій справі становить 192 547,54 грн, яка станом на 01 січня 
2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). 
Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.
Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб 
(п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                І. В. Литвиненко
 
                                                                                                           А. І. Грушицький
 
                                                                                                           Є. В. Петров