Номер провадження: 33/813/521/25
Номер справи місцевого суду: 521/20091/24 
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
представника Одеської митниці – Ревенко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Анточ Наталії Олексіївни в інтересах Одеської митниці на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2024 року у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України, -
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст протоколу про порушення митних правил та судового рішення
30.08.2024 стосовно громадянки Молдови ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №882/50000/24 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.
За вказаним протоколом 30.08.2024 о 05:00 в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Серпневе 1 - Басараб`яска» відділу митного оформлення № 2 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в якості пасажира транспортного засобу «TOYOTA RAV-4», д.н. НОМЕР_1 , слідувала з Молдови до України громадянка Молдови ОСОБА_1 . Під час спільного митно-прикордонного контролю та огляду ручної поклажі (валізи) у громадянки ОСОБА_1 серед особистих речей без ознак приховування від митного контролю було виявлено лікарський препарат «RHINOSTOP», загальною кількістю 20 пігулок, який зокрема містить у своєму складі «Псевдоефедрин». Доступ до виявленого препарату нічим не утруднювався. Pseudoephedrin («Псевдоефедрин») віднесено до списку № 1 таблиці IV «Прекурсори, обсяг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 зі змінами та доповненнями. Таким чином, за позицією митниці, громадянка ОСОБА_1 вчинила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 26.12.2024 визнано винною ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст. 471 МК України, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено її від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення та оголошено їй усне зауваження. Предмети, вилучені за протоколом про порушення митних правил №0882/50000/24 від 30.08.2024, конфісковано.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник митниці просить скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26.12.2024, визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, та накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції зазначеної статті.
В обґрунтування апеляційної скарги представник митниці зазначила, що:
- оскаржена постанова винесена всупереч вимог ст.245 КУпАП та ст.486 МК України;
- про наявність медичних препаратів Florea Luminita не заявила під час усного опитування, не задекларувала їх письмово; документів які б містили інформацію про захворювання, рецептурні призначення лікаря тощо, не надала;
-«RHINOSTOP» є рецептурним препаратом та відпускається тільки за наявності рецепту;
- матеріалами справи доведена вина громадянки Молдови ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, підстави для звільнення її від відповідальності відсутні.
В судовому засіданні представник митниці Ревенко Т.А. підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. 
В судове засідання апеляційної інстанції Florea Luminita, будучі повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась. З огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП, у суду апеляційної інстанції відсутні перешкоди для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Дослідивши матеріали даної справи, заслухавши представника митниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Мотиви апеляційного суду
Відповідно до положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно з ч.1 ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).
Положеннями ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються із наступних джерел: протоколу про порушення митних правил, протоколів процесуальних дій, додатків до зазначених протоколів; пояснень свідків; пояснень особи, яка притягується до відповідальності; висновку експерта; інших документів (належним чином завірених копій або витягів з них) та інформації у тому числі тієї, що перебуває в електронному вигляді, а також товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.
Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Дії ОСОБА_1 у цій справі кваліфіковані за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 Митного кодексу України.
За положеннями ч.3 ст.471 МК України недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.
При цьому, вказана стаття має примітку такого змісту: «Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")».
Матеріалами справи підтверджено виявлення у Florea Luminita у валізі без ознак приховування від митного контролю та без застосування технічних засобів митного контролю лікарського препарату «RHINOSTOP», загальною кількістю 20 пігулок. 
Виявлений медичний препарат в складі містить речовину «Псевдоефедрин», який віднесено до таблиці IV списку № 1 «Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (зі змінами), обіг даної речовини обмежено і стосовно неї встановлюються заходи контролю. 
За п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» за № 458 від 23.05.2012 (зі змінами) громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, які переміщуються в ручній поклажі та/або в супроводжуваному або несупроводжуваному багажі громадянина, у кількості, що не перевищує п`яти упаковок кожного найменування на одну особу (крім лікарських засобів, що містять наркотичні чи психотропні речовини) або у кількості, що не перевищує зазначену в наявному в особи рецепті на такий лікарський засіб, виданому на ім`я цієї особи та засвідченому печаткою лікаря та/або закладу охорони здоров`я.
За ч.4 ст.26 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" (в редакції на час виявлення порушення) фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Згідно ч.ч.1,2 ст.197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Частина 1 ст.365 МК України закріплює, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Як вбачається з матеріалів справи Florea Luminita не заявила митному органу точні відомості про переміщувані нею через митний кордон медичні препарати, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України. При цьому, на момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення через митний кордон України вищевказаних медичних препаратів Florea Luminita співробітникам митного органу не надала.
Слід зазначити, що адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість).
Відтак, ОСОБА_1 повинна була й могла передбачити можливість настання шкідливих наслідків від недекларування нею товарів, які підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України.
Матеріалами справи доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення. При цьому, апеляційним судом враховано, що особа, яка притягається до відповідальності, не оскаржила постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26.12.2024, а в сенсі ч.7 ст.294 КУпАП справа переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги, поданої представником митниці.
Вирішуючи питання щодо вимог апеляційної скарги про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідно до санкції статті, апеляційний суд враховує таке.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Положення ст.22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що дії ОСОБА_1 не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких негативних наслідків.
Враховуючи конкретні обставини порушення митних правил, а саме переміщення Florea Luminita незадекларованого лікарського засобу у кількості 20 пігулок, вартість яких, з урахуванням довідки ТОВ «Експоцентр Одеса», становить 80-90 грн., той факт, що остання порушила митні правила вперше (протилежних даних суду не надано), те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для застосування відносно ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП із визнанням вказаного правопорушення малозначним та закриттям провадження у справі, обмежившись усним зауваженням. При цьому, місцевим судом враховано, що ОСОБА_1 перевозила через митний кордон України товар (лікарський препарат), який обмежений до переміщення законодавством України, тому його конфісковано в установленому Законом порядку.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити скаргу без задоволення, а постанову - без змін.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова є законною та обґрунтованою, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника Анточ Наталії Олексіївни в інтересах Одеської митниці– залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2024 року у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                   І.А.Артеменко