ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року	Львів	Справа № 345/4834/23 пров. № А/857/16179/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року  (суддя – Скільський І.І., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складення повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №345/4834/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, 
про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,

                                                              встановив: 

У вересні 2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому, з врахуванням уточненого позову, просив визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №406710, винесеного 20.09.2023 інспектором СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції Рентківським Л.В.. 
Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20.09.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що інспектор Райківський Л.В. на місці події за наслідками опитування ОСОБА_2 (постраждала особа) оцінено рівень безпеки постраждалої особи як низький, що підтверджується Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 20 вересня 2023 року. При цьому, така оцінка відповідає вимогам п. 6 розд. II Порядку N 369/180, затв. Наказом МВС «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства». Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що суду першої інстанції були надані матеріали щодо домашнього насильства, яке було вчинено ОСОБА_1 . На час звернення позивача до суду з цим позовом заборонний припис як акт індивідуальної дії, реалізовано його застосуванням і спливом часу, на який він виносився, тобто він вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим, не потребує додаткового скасування у судовому порядку, оскільки навіть ймовірне наступне його скасування не може призвести до відновлення попереднього стану. Як наслідок, за обставин цієї справи, обраний позивачем спосіб захисту не можна вважати ефективним. 
За результатами апеляційного розгляду просить апелянт скасувати рішення суду від 31.05.2024 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
20.09.2023 о 16:27 год до Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її колишній ОСОБА_1 не впускає її додому, поводиться агресивно. Дане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та іншу подію від 20.09.2023 №7831 (а.с. 62). 
Під час перевірки вказаного повідомлення у ОСОБА_2 відібрано пояснення. 
За наслідками опитування постраждалої особи, інспектором ОСОБА_3 оцінено рівень її небезпеки як низький, що підтверджується Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 20 вересня 2023 року (а.с. 68). 
За результатами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства 20.09.2023 інспектором ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №406710, у зв`язку із вчиненням домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 (а.с. 8). 
Відповідно до вказаного термінового заборонного припису, позивачу заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 7 діб з 18:30 год. 20.09.2023 по 14:00 год. 26.09.2023. 
Вважаючи терміновий заборонний припис безпідставним, та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що ані в поясненнях ОСОБА_1 , ані у протоколі від 20.09.2023 №7831 не зазначено в чому саме проявилося психологічне насильство, що унеможливлює встановити форму прояву домашнього насильства (якщо таке насправді мало місце). Окрім того, матеріали, на підставі яких складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, не містять жодного доказу в підтвердження вжиття заходів інспектором Райківським Л.В. задля здійснення перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення термінового заборонного припису. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача відповідно до вимог ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. 
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 2229-VIII). 
Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. 
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. 
Відповідно до положень статті 25 Закону №2229-VIII, терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. 
Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. 
Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення. 
Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.
Відповідно до пункту 3, 14, 16 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. 
Відповідно до п.1 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» від 01.08.2018 №654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 за № 965/32417 (далі - Порядок № 654), терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. 
Пунктом 1, 2 Порядку №654 визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків. 
При цьому, при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності) (п. 5 Порядку №654). 
Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 № 369/180 (далі – Порядок № 369/180), згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства. Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством. 
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам. У зв`язку з тим, що кожна окрема ситуація може мати унікальні чинники/обставини, які впливають на рівень небезпеки та ризик летального випадку, пов`язаного з насильством, не передбачені формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд може оцінити рівень небезпеки як високий, якщо він/вона вважає, що постраждала особа перебуває в потенційно небезпечній ситуації або яка може спричинити смерть особи або інші тяжкі наслідки. 
Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (пункт 5 розділу ІІ Порядку №369/180). 
Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Порядку №369/180, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. 
У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника. 
Таким чином, процедура проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства запроваджена з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення; проведення такої процедури передує рішенню щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника. Учасниками такої процедури є постраждала особа та поліцейський уповноваженого підрозділу поліції. 
Оцінка ризиків дає змогу визначити ризики неминучої небезпеки та летальності в окремих випадках домашнього насильства і вжити оперативних заходів для запобігання випадкам повторного насильства. Форма оцінки ризиків повинна використовуватись, щоб допомогти постраждалій особі розробити індивідуальний план безпеки та обрати необхідні операційні заходи, які гарантуватимуть їй безпеку. 
Результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством. У разі звернення постраждалої особи із заявою щодо вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції повинен здійснити перевірку інформації, що зазначена у відповідній заяві, встановити форму домашнього насильства, а також пересвідчитися у тому, що таке дійсно створило безпосередню загрозу життю чи здоров`ю постраждалої особи. 
При цьому, колегія суддів також враховує, що Порядок №369/180 (пункт 7 розділу II) наділяє поліцейського уповноваженого підрозділу поліції повноваженнями, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, на власний розсуд приймати рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною 2 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 
Як вбачається з термінового заборонного припису серії АА №406710, винесеного 20.09.2023, останній винесений у зв`язку із вчиненням домашнього насильства психологічного характеру на підставі пояснення ОСОБА_2 про вчинення відносно неї психологічного насильства. 
Водночас, за наслідками опитування постраждалої особи, інспектором ОСОБА_3 оцінено рівень її небезпеки як низький, що підтверджується Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 20 вересня 2023 року. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що ані в поясненнях ОСОБА_2 , ані у протоколі від 20.09.2023 №7831 не зазначено в чому саме проявилося психологічне насильство, що унеможливлює встановити форму прояву домашнього насильства (якщо таке насправді мало місце). 
Крім цього, Закон №2229-VIII чітко визначає підставу для винесення припису, де зазначено, що поліцейський повинен дійти висновку про існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи від кривдника, тому застосування термінового заборонного припису спрямоване на негайне припинення домашнього насильства або недопущення його продовження чи повторного вчинення. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, що є обов`язковою передумовою для вжиття такого заходу, як складення термінового заборонного припису. 
Натомість, згідно довідки від 03.10.2023 про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 по факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 звернулася до поліції із письмовою заявою для вирішення її питання, щодо отримання самостійного доступу до будинку колишнього чоловіка ОСОБА_1 де знаходяться її особисті речі. В ході перевірки встановлено, що учасник події ОСОБА_1 не чинив перешкод заявниці у доступі до помешкання, дав їй можливість забрати особисті речі, однак затіяв з нею сварку коли та вимагала окремий ключ від будинку. Фізичну силу чи насильство до заявниці він не застосовував, а сам конфлікт проходив виключно як словесна перепалка, без погроз. Факт домашнього насильства не підтвердився. Факт наведений в повідомленні не знайшов своє підтвердження. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що застосування запобіжного заходу було непропорційним встановленим обставинам, що не спростоване скаржником, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскаржуваного термінового заборонного припису. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                         постановив:  

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року в адміністративній справі №345/4834/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль