Справа № 463/9332/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р. 
Провадження № 33/811/1723/24                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Шишки Олега Мар`яновича на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 12 листопада 2024 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 ,
захисника правопорушника – адвоката Шишки О.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень  в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави 605,60 гривень судового збору.
       Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 29 вересня 2024 року о 23 год. 27 хв. по вул.Кільцевій,18 у м.Львові-Винники, керував транспортним засобом марки «AUDI A4» р.н. НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП 
        В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Шишка О.М. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для вирішення питання притягнення особи до відповідальності. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні допустимі, належні і достатні докази, які вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Звертає увагу на те, що відеозапис події неповний.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м.Львова від 12 листопада 2024 року, мотивуючи тим, що судовому засіданні була оголошена резолютивна частина постанови, а копію такої правопорушник та його захисник не отримували; скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
        Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Шишку О.М. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд 
 
приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
 
Апеляційний суд не вирішує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Личаківського районного суду м.Львова від 12 листопада 2024 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що адвокат Шишка О.М. такого строку не пропустив.
               Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.
       Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139654 від 29 вересня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом події; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3162576 від 30 вересня 2024 року, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
        Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Шишки О.М. та ОСОБА_1 в частині недоведення факту керування останнім транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
       Щодо твердження апелянта про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         
       Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Шишки О.М. – залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 12 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                  Галапац І.І.