УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 лютого 2025 року
м. Київ
справа  № 127/2956/22
провадження № 51-46 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією належного йому на праві власності майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 17 січня 2022 року по день набрання вироком законної сили ухвалено зарахувати до строку призначеного йому покарання з урахуванням один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 змінено. Постановлено вказати в резолютивній частині вироку про зарахування на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 10 вересня 2021 року по 11 вересня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. У решті вирок залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , у якій він не погоджувався з вказаними судовими рішеннями щодо ОСОБА_5 , просив їх скасувати, а кримінальне провадження закрити. 
Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 
від 09 січня 2025 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали. 
Зокрема, у судовому рішенні йшлося про те, що захисник ОСОБА_4 посилався на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не наводив обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених вироку і ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Натомість скаржник надавав свою оцінку доказам, заперечував правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилався на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Позиція захисника була суперечливою з огляду на те, що він акцентував увагу на незаконності судових рішень з підстави істотного порушення кримінального процесуального закону, і разом з тим убачав за можливе закрити кримінальне провадження після їх скасування.
Не містила касаційна скарга і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень ст. 413 КПК України.
Також захисник ОСОБА_4 оскаржував в тому числі ухвалу апеляційного суду, проте не вказував у чому саме полягає її незаконність чи необґрунтованість з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.
Захисник також усупереч вимог, викладених у  ч.  6  ст.  427 КПК України, не додав копій оскаржених судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.
Мотиви Суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається із матеріалів провадження за касаційною скаргою, копію ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 січня 2025 року уповноважена захисником ОСОБА_4 особа отримала 15 січня 2025 року.
Проте захисником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, 
в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього на адресу Верховного Суду 
не надходило.       
Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику. 
Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги 
не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                              ОСОБА_3