ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 р. 	Справа № 520/31323/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.02.24  по справі № 520/31323/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській  області),  в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо застосування усередненого показника середньої заробітної плати у розмірі 7405,03 грн;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області зробити обчислення його пенсії, виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 роки, який становить 12444,64 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2024  та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що він отримує пенсію за віком  з 16.02.2019 за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі- Закон №1058-ІV), як працюючий пенсіонер. 29.08.2023 він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ч.1 ст.40, ч.2 ст.42 Закону №1058-ІV за наданим ним розрахунком, який було зроблено із використанням пенсійного калькулятора. Рішенням пенсійного органу йому було відмовлено у здійсненні цього перерахунку за відсутності для цього підстав.
Апелянт вважав, що під час перерахунку його пенсії у 2023 році пенсійний орган повинен був застосовувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три останні календарні роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2020, 2021 та 2022 роки, що протиправно зроблено не було. 
Крім наведеного, апелянт просив також зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зробити перерахунок його  пенсії з 2019 року, взявши до уваги архівну довідку  Харківської  дільниці СМП Укртюменьжилбуд і довідку ОК-5 з 1998 року по 2022 рік.     
Відповідач правом на подання відзиву на апеляцію не скористались.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає   задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з 16.02.2019 отримує пенсію за віком, відповідно до Закону №1058-ІV.
29.08.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40, ч. 2 ст.42 Закону №1058-ІV згідно з  доданим розрахунком  та нарахувати пенсію, яка була розрахована за допомогою пенсійного калькулятора; повідомити йому дату останнього перерахунку його пенсії та повідомити який показник середньої заробітної плати  (доходу) враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, а у випадку здійснення перерахунку пенсії , який показник середньої заробітної плати (доходу) враховувався під час нарахування йому пенсії та під час її перерахунку.
Рішенням відділу перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області від 04.09.2023  №204650003477   ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для перерахунку.
В обґрунтування відмови зазначено, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу йому  зараховано стаж по 31.12.2021; до заяви надано військовий квиток, та диплом про навчання, які зараховані до стажу роботи. 
Зазначене рішення надіслано позивачу листом ГУ ПФУ в Харківській області від 19.09.2023, в якому також зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в  ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком з 16.02.2019 за Законом №1058-ІV  як працюючий пенсіонер. На момент призначення  його пенсію обчислено при загальному страховому стажі 38 років 4 місяці 9 днів (страховий стаж зараховано по 31.01.2019 ) із середньомісячної заробітної плати 7825,79 грн  (6188,89 грн (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2016-2018) * 1,26449 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), коефіцієнт стажу- 0.38333.
За розрахунком пенсії позивача станом на 16.02.2019 загальний розмір  його пенсії складав 3044,77 грн. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 7825,79 грн, розмір пенсії за віком (ст.27) (7825,79 * 0,38333)- 2999,86 грн, доплата за понаднормовий стаж (за 3 роки)- 44,91 грн,. 
З 01.03.2023 за заявою ОСОБА_1 від 01.03.2023 про перерахунок пенсії відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 42 проведено перерахунок його пенсії від стажу. Пенсію обчислено при загальному страховому стажі 41 рік 1 місяць 9 днів (страховий стаж зараховано по 31.12.2021), із середньомісячної заробітної плати 9363,59 грн (7405,03 грн (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2016-2018)* 1.26449 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), коефіцієнт стажу - 0.41083.
За розрахунком пенсії позивача  станом на 01.03.2023 загальний розмір його пенсії склав 3972,42 грн. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав  9363,59 грн, розмір пенсії за віком (ст. 27) (9363,59 * 0,41083) - 3846,84 грн, доплата за понаднормовий стаж (за 6 років) - 125,58 грн.
Зазначено, що пенсію позивачу  обчислено та перераховано з додержанням вимог чинного законодавства. 
Не погоджуючись із відмовою відповідача здійснити перерахунок його пенсії, позивач звернувся із даним позовом  до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримує один і той самий вид пенсії за віком за Законом №1058-ІV з моменту призначення з 16.02.2019.  У 2023 році  не здійснювалось переведення позивача з одного виду пенсії на інший, тому  у пенсійного органу не виникає обов`язку застосувати при перерахунку  пенсії позивача показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні   три роки, тобто за 2020,2021,2022 роки.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом №1058-IV.
Положеннями ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною 2 ст. 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Таким чином, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Згідно з ч.2,ч.4 ст.42 Закону №1058-ІV, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини 1  статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок  такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Згідно з пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої  статті 42 Закону №1058-ІV , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.05.2018 №10-1 ( далі- Порядок №10-1) перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
З аналізу наведених норм вбачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.
Колегія суддів  звертає увагу, що ОСОБА_1  перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та з 16.02.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV як працюючий пенсіонер, що підтверджено даними пенсійної справи позивача. Доказів переведення позивача на інший вид пенсії матеріали справи не містять.  
З 01.03.2023   ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу. Під час перерахунку пенсії  відповідачем  враховано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення ОСОБА_1 пенсії у 2019 році, а саме: за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії (2016-2018 рр.).
29.08.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок  його пенсії за віком із застосуванням показника показник середньої заробітної плати (доходу), що передують року звернення за перерахунком пенсії: 2020-2022 рр. 
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV, за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Отже, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку.
Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для застосування під час перерахунку пенсії за заявою позивача від 29.08.2023 показника середньої заробітної плати  (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за  три останні календарні роки, що передують року звернення за перерахунком  пенсії: 2020, 2021,2022 роки. 
Оскільки пенсія за віком призначена позивачу з 16.02.2019 відповідно до Закону №1058-ІV, яку він наразі отримує, та 2023 році не здійснювалося переведення позивача з одного виду пенсії на інший,  у пенсійного органу не виникає обов`язку застосувати при перерахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передують зверненню за перерахунком : 2020, 2021, 2022 роки.
Зазначене узгоджується з вимогами ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV, якою передбачено, що визначена частиною 2 статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.
 З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась перерахунку того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому в 2019  році. Повторне призначення пенсії того ж виду  на тих самих умовах  законодавством не передбачено. Переведення на інший вид пенсії відсутнє, тому не може бути застосований при перерахунку пенсії позивача показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, що передують зверненню за перерахунком.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеними в постановах від 10.04.2019  у справі № 336/372/16-а, від 15.05.2020  у справі №334/13/16-а, від 17.05.2021  у справі №185/1473/17.
Доводи апелянта  щодо протиправності дій відповідача та застосуванні усередненого показника середньої заробітної плати та наявності підстав для обчислення його пенсії виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки колегія суддів вважає необґрунтованими з вище зазначених підстав.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.11.2020 у справі №522/1916/17 та у постанові від 21.10.2021 у справі №2-а-2430/11 повністю узгоджуються  з висновками суду першої інстанції у справі, що розглядається.
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1  просив, в тому числі,  зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії з 2019 року, взявши до уваги архівну довідку Харківської дільниці СМП Укртюменьжилбуд  і довідку ОК-5 з 1998 року по 2022 рік.
Разом з тим, відповідно до ч.1 та ч.5 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній  і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права ,  дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з  рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року  по справі № 520/31323/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін