УХВАЛА
10 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 570/675/23
провадження № 51-5599 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 ,
встановив:
Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Рівненського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , просив її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2025 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) та надано десятиденний строк для усунення недоліків. 
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду прокурор направив нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.
У касаційній скарзі прокурор, вказує про незаконність оскаржуваного судового  рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при цьому знову не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення статей 370, 404, 412 КПК слугували б підставою для скасування вищевказаного судового рішення.
Доводи прокурора про те, що судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду не враховано таку обтяжуючу покарання обставину, як «вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя», не розкривають та не дають відповіді на ключове питання: яким саме чином це вплинуло на остаточне призначене засудженому ОСОБА_4 покарання за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК.
Отже прокурор не навів правового обґрунтування необхідності скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК оспорюваної ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, зважаючи на те, що прокурор не усунувнедоліків, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути прокурору ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_6                              ОСОБА_2                                  ОСОБА_3