Справа № 459/2060/24                        Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А. І. 
Провадження № 33/811/1834/24                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у режимі відео конференції, з участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бордюка М.Й., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Бордюка М.Й. на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2024 року,
встановив:
постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 26.07.2024 о 17:36 год у м. Червонограді по вул. Сокальська, 42, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.
На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представник – адвокат Бордюк М.Й. подали аналогічні за суттю і змітом апеляційні скарги, у прохальній частині яких просять скасувати постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 не вчиняв, а суд першої інстанції здійснив розгляд упереджено.
Наголошують, що у той час, коли до його транспортного засобу приїхали працівники поліції, автомобіль не перебував у русі, був припаркований на узбіччі вулиці, фактично на газоні, тому і поліцейські зупинилися, щоб з`ясувати чому транспортний засіб припаркований неналежно. У ході винесення постанови про порушення ПДР щодо паркування, працівники патрульної поліції вирішили провести освідування на стан сп`яніння, хоч ОСОБА_2 заперечував факт керування транспортним засобом, стверджував, що він був пасажиром, за кермом перебувала знайома ОСОБА_2 – ОСОБА_3 . Покази свідка ОСОБА_3 суд першої інстанції до уваги не взяв.
Звертають увагу, на те що ОСОБА_2 не погоджувався проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки водієм не був і підстави для такого огляду були відсутні і погодився пройти такий огляд тільки після того, як йому повідомили, що складуть протокол про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Постанову про неправильне паркування ОСОБА_2 не оскаржував, бо такий факт не заперечує.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання не з`явився, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber», 08 січня 2025 року судова повістка сформована електронному вигляді і доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_2 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.
У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Представник ОСОБА_2 – адвокат Бордюк М.Й. у телефонному режимі з`ясував, що ОСОБА_2 повертається з місця праці і про розгляд апеляційної скарги у відсутність свого довірителя не заперечив. 
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у : - протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 798979 від 26.07.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; результаті тестування на алкоголь на приладі «Drager Alcotest» 6820 ARLJ – 0181 від 26.07.2024, результат – 1,01 %; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається проба позитивна – 1,01 %, де значиться, що ОСОБА_2 з результатом тестування не згідний; направленні водія на огляд до КП «ЦМП ЧМЛ» від 26.07.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_2 від повторного огляду у медичному закладі відмовився; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2688495 від 26.07.2024, за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої призначено штраф 340 грн.
Апеляційні доводи про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і наведеними доказами.
Щодо відеозапису події, що суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості його перегляду оскільки, згідно з акту №02.18/13/24 від 23 грудня 2024 року вбачається, що при реєстрації матеріалів справи виявлено пошкодження диска.
Разом з тим, із оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції досліджував та оглядав відеозапис події, що мала місце 26 липня 2024 року, який містився на цифровому носії, доданому до матеріалів справи та встановив факт керування ОСОБА_2 транспортного засобу.
При апеляційному розгляді адвокат Бордюк М.Й. неодноразово наголошував, що ОСОБА_2 транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 не керував, проте доказів сказаного апеляційному суду не надав. Пояснення про те, що факт проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із результатом – 1,01 % не впливає на визнання винності та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними.
Відтак апеляційні твердження, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними та необгрунтованими, такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності. Покликання апелянтів про те, що судом першої інстанції не взято до уваги покази  свідка  ОСОБА_3 , про те, що саме вона 26 липня 2024 року  керувала транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з.  НОМЕР_1  є безпідставними, оскільки суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_3 і обґрунтував належним чином мотиви, з яких такі покази до уваги не взяв.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови є безпідставними такими, що задоволенню не підлягають, а підстави для скасування постанови судді та закриття провадження відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника – адвоката Бордюка Михайла Йосиповича – залишити без задоволення.
Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 28 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ