УХВАЛА
30 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 757/12465/24-ц
провадження № 61-17124ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фещенко Ігор Станіславович, на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дієса»,
у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі
162 248,87 грн, яка складається з: 38 882, 24 грн - розмір невиплаченої заробітної плати, 123 366, 63 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1  задоволено. Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь
ОСОБА_1  заборгованість по заробітній платі у розмірі 162 248, 87 грн, яка складається з 38 882, 24 грн - невиплачена заробітна плата, 123 366, 63 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 рокуапеляційну скаргу ТОВ «Дієса» задоволено частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1  задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у розмірі 38 882,24 грн, з утриманням з цієї суми визначених законом податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
23 грудня 2024 року через підсистему Електронний суд представник
ОСОБА_1 - адвокат Фещенко І. С. подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року(повний текст складено 29 листопада 2024 року) у цивільній справі № 757/12465/24-ц, яку просить скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення 
(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.
У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).
У розглядуваній справі заявлено вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненніу загальному розмірі 162 248,87 грн.
Ціна позову у справі № 757/12465/24-ц не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на
01 січня 2024 року (3 028 грн х 250 = 757 000 грн).
Оскільки справа № 757/12465/24-ц є справою з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ухвалене у ній судове рішення може бути оскаржене виключно за наявності випадків передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
Заявник посилається на наявність випадку, передбаченого підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, вважаючи, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом.
Однак встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Аналогічним чином Верховним Судом вирішено питання про відмову у відкритті касаційного провадження у подібних справах в ухвалах від 04 грудня 2024 рокуу справі №757/5604/24-ц та від 24 грудня 2024 рокуу справі № 757/49217/23.
Крім того, Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2024 року у справі
№ 757/2043/24-ц (провадження № 61-11900св24) за позовом фізичної особи до ТОВ «ДІЄСА» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні сформульовано правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фещенко Ігор Станіславович, на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у цивільній справі № 757/12465/24-ц.   
Копію ухвали  направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                   В. В. Шипович
                                                                                           О. М. Осіян
                                                                                           Є. В. Синельников