ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/1926/23 (904/3633/24)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від позивача: Волова О.В. (в залі суду); 
від АТ КБ “Приватбанк”: Харицька А.М. (поза межами суду); 
від відповідача-2: Трикоза Т.В. (в залі суду);
від відповідача-2: Целік В.В. (в залі суду); 
арбітражний керуючий: Шевченко В.Є. (в залі суду);
від ТОВ “Дворічанське-Агро”: Рубан О.Г. (в залі суду);
уповноважена особа засновників боржника: Федорко В.А. (в залі суду); 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 у справі № 904/1926/23(904/3633/24)  
за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, код ЄДРПОУ 33248430)
до особи, які можуть отримати статус відповідачів:
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, код ЄДРПОУ 32307678)
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (49094, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 161, код ЄДРПОУ 39296647)
про забзпечення позову до подачі позовної заяви
в межах справи №904/1926/23
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, код ЄДРПОУ 32307678)
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 у справі №904/1926/23(904/3633/24) заяву (вх. суду №804/24) Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інгосстрах» (49100, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, код ЄДРПОУ 33248430) про забезпечення позову до подання позовної заяви - задоволено частково.
1) Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні, адреса: Одеська область, Лиманський район, сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5; реєстраційний номер: 240096451227;
2) Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 161, код за ЄДРПОУ 39296647) та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 161, код за ЄДРПОУ 39296647) на об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні, адреса: Одеська область, Лиманський район, сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5; реєстраційний номер: 240096451227;
3) Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження (зміни власника), зміни або поділу об`єкту нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні, адреса: Одеська область, Лиманський район, сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер: 240096451227 чи його частини.
В іншій частині заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інгосстрах» (код ЄДРПОУ 33248430) відмовлено.

                    Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік",   в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 про забезпечення позову у справі № 904/1926/23 (904/3633/24) в частині задоволення вимог ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» про забезпечення позову шляхом: накладання арешту на об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом; заборони ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК» на об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом; заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження (зміни власника), зміни або поділу об`єкту нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні, адреса: Одеська область, Лиманський район, сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер: 240096451227 чи його частини; ухвалити нове рішення, яким відмовити ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» у забезпечені позову.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що в ухвалі, що оскаржується, суд лише декларативно зазначив про врахування предмету позову, якого не подано, із заходами його забезпечення.
Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19; від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20. Проте, Верховний Суд звертає увагу, що постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.
Натомість в ухвалі, що оскаржується, суд заборонив відповідним органам і посадовим особам «вчиняти будь-які дії» щодо об`єкту нерухомого майна, точно не визначивши їх.
Зазначає, що позовну заяву подано із явним порушенням строку позовної давності в частині визнання недійсним протоколу № 1-27 /09/16 від 27.09.2016, актів прийому-передачі майна №№ 1-3 від 27.09.2016 - із запізненням на більше 5 років. Поновлення пропущеного строку позовної давності у цьому випадку суперечитиме вимогам принципу правової визначеності, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «ЄКПЛ», «Конвенція»).
Вважає, що доводи, викладені в позовній заяві, а також позовні вимоги жодним чином не стосуються прав і обов`язків позивача. Натомість, перешкоджають законній діяльності ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ». Ця обставина, а також подання позовної заяви із очевидним пропуском строку позовної давності - у сукупності приводять до обґрунтованого висновку, що позов подано виключно для створення процесуальної можливості подати заяву про забезпечення позову до його подання.
Суд мав обґрунтувати, в тому числі з посиланням на відповідні обставини, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Разом із тим, при постановленні оскаржуваної ухвали, суд не посилався на такі обставини, зазначив лише мотиви заявника, тому задоволення заяви про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях.
Зазначає, що учасники ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» та ТОВ «БОРІВАЖ», збільшуючи статутний капітал товариства, діяли в межах прав, наданих законодавством. Отже, вказаний правочин є таким, що відповідає ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК»), тобто чинним. Як наслідок, протокол № 1-27 /09/16 від 27.09.2016, що опосередковує вказаний правочин, та акти прийому-передачі майна №№ 1, 2 та 3 від 27.09.2016, складені на підставі цього протоколу, відповідають чинному законодавству.
Зазначене спростовує твердження про фраудаторність правочину, адже відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, фраудаторним правочином є правочин, направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника. Вказаний правочин було вчинено в межах нормальної господарської діяльності товариств, а вчинення дій щодо передання майна вказує на бажання сторін досягнути реальних його наслідків.
Також судом першої інстанції не було враховано майнових наслідків для ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК», адже вжитими заходами забезпечення позову фактично здійснено втручання в його господарську діяльність.
Стверджує, що спір мав розглядатися Господарським судом Одеської області, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, яке просить витребувати Позивач.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" у відзиві на апеляційну скаргу просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначило, що були наявні обґрунтовані ризики того, що уже 15.08.2024 будуть вчинені заходи направлені на звернення стягнення на нерухомість, що є предметом іпотечного договору та до знецінення заставного майна боржника. Таким чином, твердження апелянта пор те, що суд не міг встановити наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходу із заявленою позивачем вимогою не відповідає дійсності.
На думку ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ», наведених у заяві про забезпечення обставин і доказів було цілком достатньо для обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, співмірності заходів забезпечення позовним вимогам, чітко зазначено в чому буде утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дворічанське-Агро» у поясненнях на апеляційну скаргу просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу   передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.08.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
09.09.2024 матеріали справи   №904/1926/23(904/3633/24) надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2024 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 у справі №904/1926/23(904/3633/24); розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10.10.2024.
Ухвалою суду від 10.10.2024 у задоволенні клопотання уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ «Боріваж» Федорко В.А. про вступ у справу №904/1926/23 (904/3633/24) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів від 04.10.2024 відмовлено, оскільки вказана особа бере участь у справі як уповноважена особа учасників (засновників) боржника – ТОВ «Боріваж», з огляду на її власний спеціальний статус.   
Також ухвалою суду від 10.10.2024 залишено без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" про відмову від апеляційної скарги та закриття провадження за підписом адвоката Целік В.В. від 04.10.2024 (зареєстровано судом 07.10.2024 вх.№41399), з огляду на існування спору щодо органів управління ТОВ «Агротермінал Логістік», який не може бути вирішений даним складом суду.
Колегією суддів встановлено, що апеляційну скаргу підписано керівником підприємства Іртюго О.П., натомість заяву про відмову від апеляційної скарги подано представником Товариства - адвокатом Целіком В.В., уповноваженим на представництво інтересів Товариства згідно з ордером серії АЕ №1322901 від 04.10.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 05.09.2024, укладеного між цим адвокатом і Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» в особі директора Куліша Андрія Миколайовича.
З огляду на що, суд не прийняв до розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" про відмову від апеляційної скарги та закриття провадження за підписом адвоката Целік В.В., а до участі у цій справі допущені обидва представники ТОВ «Агротермінал Логістік» - Целік В.В. та Трикоза Т.В.
У судовому засіданні оголошено перерву до 17.10.2024.
17.10.2024 від ТОВ «Агротермінал Логістік» за підписом адвоката Целік В.В. вдруге надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.
У судовому засіданні 17.10.2024 оголошено перерву до 07.11.2024.
Протокольною ухвалою від 07.11.2024 з вищезазначених мотивів (існування спору щодо органів управління ТОВ «Агротермінал Логістік», який не може бути вирішений даним складом суду) суд повторно не прийняв до розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик" про відмову від апеляційної скарги та закриття провадження за підписом адвоката Целік В.В.
В судовому засіданні 07.11.2024 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/1926/23 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, код ЄДРПОУ 32307678) за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (код ЄДРПОУ 33248430).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж". Визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" в розмірі 26 840,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60 300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 46 032 384,44 грн суми основного боргу (4 черга задоволення). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 10.10.2023. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича (свідоцтво № 1231 від 24.07.2013, адреса: 49008, місто Дніпро, вулиця Театральна, будинок 2).
24.04.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (код ЄДРПОУ 32307678) в розмірі 26 840,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60 300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 46 032 384,44 грн суми основного боргу (4 черга задоволення).
20.06.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" в розмірі 5 368,00 грн (1 черга задоволення), 105 267 870, 21 грн (4 черга задоволення).
07.08.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про часткову відмову від кредиторських вимог задоволено. Прийнято часткову відмову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" від кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" за Угодою про добровільне погашення заборгованості від 31.08.2016, в частині 2 825 001,13 - 80 % річних за період з 24.04.2023 по 21.05.2023 (28 днів). Визнано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" кредитором по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" в розмірі 5 368,00 грн. (1 черга задоволення), 102 442 869,08 грн (4 черга задоволення).
Таким чином, ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» є конкурсним кредитором у справі та наділене всіма правами кредитора та сторони у справі про банкрутство.

15.08.2024 через систему Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, якою просить суд вжити заходи забезпечення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про визнання недійсним правочинів, вчинених боржником, та повернення майна на користь боржника шляхом: 
1) Накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальність ""Агротермінал Логістік" (ідентифікаційний код: 39296647), а саме: 
Об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні. Адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5. Реєстраційний номер: 240096451227
2) Встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на об`єкт нерухомого майна , а саме:
Об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні. Адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5. Реєстраційний номер: 240096451227
3) Встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії,  у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу об`єкту нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротермінал Логістік”, а саме:
Об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, об`єкт житлової нерухомості: Ні. Адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5. Реєстраційний номер: 240096451227
4) Накладення арешту на об`єкти рухомого майна, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", що передані до статутного капіталу від ТОВ “БОРІВАЖ” за Актом прийому-передачі майна №2 від 27.09.2016р., а саме: 
-          Автомобіль Skoda Rapid Elegance 1,6 MPI/77kW6AG номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
-          Автомобіль Fiat Doblo Combi (Срібло) номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . 
-          Автомобіль Fiat Linea (Срібло) 0460649/32300003219, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .
-          Автомобіль FIAT Doblo Combi (Срібло), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_8 .
-          Автомобіль Hyundai IХ-35, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 .
-          Автомобіль MIТSUBISHI L 200, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 .
-          Автомобіль Nissan Qashgai/453620/Хакі, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 .
-          Автомобіль АСG-3309-CC, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_14 
-          Мікроавтобус пасажирський Мерседес-Бенц Спрінтер № WD, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_18 , реєстраційний номер НОМЕР_19 .
5) Накладення арешту на об`єкти рухомого майна, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", що передані до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" за актом прийому-передачі майна №3 від 27.09.2016 року, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю “БОРІВАЖ” та Товариством з обмеженою відповідальність "Агротермінал Логістік".
6) Встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та будь-яким іншим особам вчиняти дії що направлені на відчуження, в тому числі, але не виключно шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність, змінювати характеристики майна, а саме:
-          Автомобіля Skoda Rapid Elegance 1,6 MPI/77kW6AG номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
-          Автомобіля Fiat Doblo Combi (Срібло) номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . 
-          Автомобіля Fiat Linea (Срібло) 0460649/32300003219, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .
-          Автомобіля FIAT Doblo Combi (Срібло), номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_8 .
-          Автомобіля Hyundai IХ-35, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 .
-          Автомобіля MIТSUBISHI L 200, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 .
-          Автомобіля Nissan Qashgai/453620/Хакі, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 .
-          Автомобіля АСG-3309-CC, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_14 
-          Мікроавтобуса пасажирський Мерседес-Бенц Спрінтер № WD, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_18 , реєстраційний номер НОМЕР_19 .
-          об`єктів рухомого майна, що передані до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" за актом прийому-передачі майна №3 від 27.09.2016, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю “БОРІВАЖ” та Товариством з обмеженою відповідальність "Агротермінал Логістік".
7) Визначити, що Стягувачем за ухвалою про вжиття заходів забезпечення позову є Приватне акціонерне товариство Страхова компанія “Інгосстрах”.
8) Визначити, що Боржником за ухвалою про вжиття заходів забезпечення позову є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Позивач зазначає, що ТОВ «БОРІВАЖ» було власником вищезазначеного терміналу до вересня 2016 року. Проте, 27.09.2016 ТОВ «БОРОІВАЖ» внесло морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, що знаходиться за адресою Одеська область, Одеський район, Новобілярська селищна рада, комплекс будівель та споруд №5, а також все рухоме майно та транспортні засоби до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал логістик».
Зазначене призвело до значного зменшення основних активів ТОВ "Боріваж", які використовувались та продовжують використовуватися ним у власній господарській діяльності. Після чого, це ж майно було орендоване у ТОВ «Агротермінал логістик».
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна правовою підставою реєстрації права власності на нерухоме майно - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за ТОВ «Агротермінал Логістик» є Акт прийому-передачі 1, 2, 3 №26/09-2016, виданий 26.09.2016, видавник:
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БОРІВАЖ"; ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК". Державний реєстратор приватний нотаріус Крючкова Тамара Віталіївна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область.
Таким чином, 26.09.2016 на підставі Акту прийому-передачі № 1, Акту прийому- передачі № 2, Акту прийому-передачі № 3 відповідно до протоколу №1-27/09/16 Загальних зборів ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» від 27.09.2016 ТОВ «БОРІВАЖ», в особі директора ОСОБА_1 передало, а ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК», в особі директора ОСОБА_2 прийняло практично все належне ТОВ «БОРІВАЖ» майно в якості внеску до статутного капіталу ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК».
Вибуття об`єктів нерухомого майна було наслідком вольової дії ТОВ "БОРІВАЖ", яка полягала у передачі об`єктів рухомого та нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК" у якості вкладу до статутного капіталу.
ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» зазначає, що протокол 1-27/09/16 Загальних зборів ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» від 27.09.2016, Акт прийому-передачі № 1, Акт прийому-передачі № 2, Акт прийому-передачі № 3 до Протокол 1-27/09/16 Загальних зборів ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» від 27.09.2016 є такими правочинами, що укладені на шкоду кредиторам, а також відповідають критеріям фраудаторних правочинів, що підтверджується наступними обставинами.
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (надалі за текстом - Ініціюючий кредитор, ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ») має намір звернутись до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом яким:
1. Визнати недійсним Протокол 1-27/09/16 від 27.09.2016 загальних зборів ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» (Ідентифікаційний код: 39296647), відповідно до якого було затверджено збільшення статутного капіталу ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» (Ідентифікаційний код: 39296647) за рахунок внесення ТОВ “БОРІВАЖ” (Ідентифікаційний код: 32307678) додаткових внесків до статутного капіталу Товариства загальною вартістю 224 119 528 (двісті двадцять чотири мільйона сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень, в тому числі ПДВ, у вигляді належного ТОВ “БОРІВАЖ” (Ідентифікаційний код: 32307678) на праві власності нерухомого майна вартістю 221 655 077 (двісті двадцять один мільйон шістсот п`ятдесят п`ять тисяч сімдесят сім гривень) 59 копійок, в т.ч. ПДВ, а саме: морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом, розташованого за адресою: Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, Новобілярська селищна рада, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 240096451227, рухомого майна — транспортних засобів вартістю 326 274 (триста двадцять шість тисяч двісті сімдесят чотири) гривень 32 копійки, в т.ч. ПДВ та іншого рухомого майна вартістю 2 138 176 (два мільйони сто тридцять вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень 09 копійок, в т.ч. ПДВ.
2. Визнати недійсним акт прийому-передачі майна №1 від 27.09.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" (Ідентифікаційний код: 32307678) та Товариством з обмеженою відповідальність "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК" (Ідентифікаційний код: 39296647).
3. Визнати недійсним акт прийому-передачі майна №2 від 27.09.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" (Ідентифікаційний код: 32307678) та Товариством з обмеженою відповідальність "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК" (Ідентифікаційний код: 39296647).
4. Визнати недійсним акт прийому-передачі майна №3 від 27.09.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" (Ідентифікаційний код: 32307678) та Товариством з обмеженою відповідальність "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК" (Ідентифікаційний код: 39296647).
5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» (Ідентифікаційний код: 39296647) Номер запису про право власності / довірчої власності: 16602415 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів, з причалом Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240096451227, розташований за адресою Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, що проведена державним реєстратором приватний нотаріус Крючкова Тамара Віталіївна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. 27.09.2016 о 15:02:31.
6. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальність «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 161, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 39296647) майно, яке було передано від ТОВ «БОРІВАЖ» (Ідентифікаційний код: 32307678) до ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» (Ідентифікаційний код: 39296647) на підставі Акту прийому-передачі №1 від 27.09.2016, Акту прийому-передачі №2 від 27.09.2016, Акту прийому-передачі №1 від 27.09.2016.

Вказує, що ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» стало відомо, зокрема, про прийнятті рішення загальними зборами учасників ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК» про укладення іпотечного договору з ТОВ «ТЕРМІНАЛ «БОРІВАЖ» (особи, що прийняли таке рішення - керівник ТОВ «БОРІВАЖ» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; прийнятті рішення загальними зборами учасників ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК» про внесення змін до іпотечного договору з ТОВ «ТЕРМІНАЛ «БОРІВАЖ» (особи, що прийняли таке рішення - керівник ТОВ «БОРІВАЖ» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ).
Отже, новопризначений керівник ТОВ «БОРІВАЖ» та інші органи управління ТОВ «БОРІВАЖ» нехтують вимогами чинного законодавства про банкрутство та не вживають заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, вчиняють активні дії, що порушують права та законні інтереси боржника та кредиторів. Оскільки в результаті укладеного іпотечного договору відбулось зменшення вартості активів Боржника, через обтяження єдиного цінного актива - нерухомість, який належить компанії ТОВ «Агротермінал логістик», якою фактичне володіє ТОВ «БОРІВАЖ». Тобто, у разі, якщо іпотекодержатель зверне стягнення на нерухомість, що належить ТОВ «Агротермінал логістик», то це призведе до повного знецінення заставного майна ТОВ «БОРІВАЖ», зокрема частки 99,999955% у статутному капіталі ТОВ «БОРІВАЖ», оскільки іншого цінного майна у боржника фактично немає.
Сторони іпотечного договору приймають активні дії направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки. При зверненні із заявою заявник звернув увагу суду на нові обставини, які виникли, зокрема 13.08.2024 між ТОВ «Агротермінал логістік» та ТОВ «Термінал «Боріваж» укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до іпотечного договору, відповідно до якого змінено строк повернення фінансової допомоги, а саме настання строку виконання Основного зобов`язання, за яким змінено строк з 31.03.2025 на 14.08.2024.
Зазначені події вказують на очевидні факти вчинення дій органів управління боржника з метою якнайшвидшої реалізації процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, адже таке значне скорочення строків виконання не може викликати сумнівів щодо намірів власника.
Тобто, наявні обґрунтовані ризики того, що уже 15.08.2024 будуть вчинені заходи направлені на звернення стягнення на нерухомість, що є предметом іпотечного договору та до знецінення заставного майна боржника.

Частково задовольняючи клопотання про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що способи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна та встановлення заборони вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на об`єкт нерухомого майна відповідають заходам забезпечення позову, встановленим у статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Також суд зазначив, що заявником не надано належних доказів права власності на рухоме майно та докази того, що існує ризик втрати рухомого майна, у зв`язку з чим у задоволенні заяви в частині накладення арешту, встановлення заборони на об`єкти рухомого майна слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. 

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;
- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, на відміну від ст. 66 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) ст. 136 ГПК України підстави для забезпечення позову не обмежує лише утрудненням чи неможливістю виконання рішення суду, а доповнює такими підставами як ускладнення чи унеможливлення:
- ефективного захисту;
- або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" є: 
- визнання недійсним Протоколу 1-27/09/16 від 27.09.2016 загальних зборів ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК», відповідно до якого було затверджено збільшення статутного капіталу ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» за рахунок внесення ТОВ “БОРІВАЖ” додаткових внесків до статутного капіталу Товариства загальною вартістю 224 119 528, у вигляді належного ТОВ “БОРІВАЖ” на праві власності нерухомого майна вартістю 221 655 077 гривень 59 копійок, а саме: морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом; рухомого майна — транспортних засобів вартістю 326 274 гривень 32 копійки та іншого рухомого майна вартістю 2 138 176 гривень 09 копійок;
- визнання недійсним актів прийому-передачі майна від 27.09.2016, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" та Товариством з обмеженою відповідальність "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК";
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК»; 
- витребування у Товариства з обмеженою відповідальність «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» майна, яке було передано від ТОВ «БОРІВАЖ» до ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» на підставі Актів прийому-передачі від 27.09.2016.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства, без додаткових (повторних) звернень да суду.
З приводу вжиття заходів забезпечення позову у спорах з немайновими вимогами Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 зазначив, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Подібні правові позиції також викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 902/1264/20 від 13.08.2021, № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18.

Заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" подана у зв`язку із розглядом справи №904/1926/23 про банкрутство ТОВ "Боріваж". Забезпечення конкурсних інтересів кредиторів є одним із важливих аспектів провадження визначеного нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.09.2016 ТОВ «БОРОІВАЖ» внесло морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, Новобілярська селищна рада, комплекс будівель та споруд №5, а також все рухоме майно та транспортні засоби до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал логістик».
Вибуття об`єктів нерухомого майна було наслідком вольової дії ТОВ "БОРІВАЖ", яка полягала у передачі об`єктів рухомого та нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК" у якості вкладу до статутного капіталу. 
Позивач вважає, що вибуття вищезазначених об`єктів нерухомого майна було наслідком вчинення фраудаторного правочину, внаслідок чого він намагається визнати його недійсним та витребувати майно на користь боржника у справі про банкрутство - ТОВ «БОРІВАЖ».
В той же час, 02.08.2024 між ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТІК» (іпотекодавець) та ТОВ «ТЕРМІНАЛ «БОРІВАЖ» (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір, серія та номер: 4265, виданий 02.08.2024, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Главчева Л.В.
Відповідно до умов іпотечного договору, цей договір забезпечує виконання Іпотекодавцем зобов`язань, що випливають з укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем Договору №16/04/2024АТ про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 16.04.2024, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю отриману від останнього фінансову допомогу, з кінцевим терміном повернення до 31.03.2025. Розмір фінансової допомоги становить 200 000 000,00 грн, станом на дату укладення іпотечного договору Іпотекодавцем отримано 155 500 000,00 грн.(п.1.1. Іпотечного договору).
На забезпечення виконання зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме:
Предмет іпотеки: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом.
Предмет іпотеки передається в іпотеку з усіма його приналежностями та складовими частинами, в тому числі з обладнанням, устаткуванням, рухомим майном, меблями, офісною технікою, тощо. (п.1.2 Іпотечного договору).
Відповідно до п.1.5. Іпотечного договору, заставна ціна Предмета іпотеки є договірною і погоджується Сторонами в розмір 150 000 000,00 грн.

За спірним Іпотечним договором 13.08.2024 внесено зміни щодо строку повернення фінансової допомоги, а саме настання строку виконання Основного зобов`язання, за якими змінено строк з 31.03.2025 на 14.08.2024.
Отже, за таких обставин ТОВ “Термінал “Боріваж” може будь-якої миті звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки підстава для звернення стягнення (невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання) може виникнути будь-якої миті.
Таким чином, оскільки предметом оскаржуваних ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" правочинів від 2016 року є морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, на який ТОВ “Термінал “Боріваж” відповідно до іпотечного договору від 13.08.2024 може будь-якої миті звернути стягнення, то вжиття заходів забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою безпосередньо пов`язані із предметом позовних вимог. 
З огляду на викладене, доводи заявника апеляційної скарги про невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати Позивач, позовним вимогам спростовуються матеріалами справи.

Водночас, якщо Позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Наведені висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Щодо досліджуваної справи, то оскільки позов містить вимоги, в тому числі, про витребування з незаконного володіння нерухомого майна, то суд має встановити, чи може відсутність забезпечувальних заходів призвести до порушення ефективного і справедливого захисту прав заявника, тобто чи зможе позивач реалізувати свої права в межах одного судового провадження, не вдаючись до нових позовів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Суд зазначає, що відповідний захід забезпечення повинен бути пов`язаний з предметом спору, щоб збалансувати інтереси всіх учасників процесу та запобігти ситуаціям, коли рішення не буде виконане або призведе до додаткових спорів.
Заборона відчуження майна або здійснення реєстраційних дій — один із ефективних способів забезпечення позову, оскільки зміна власника ускладнить для позивача отримання потрібного результату, і він буде змушений звертатися до суду з новими вимогами до нового власника майна. Враховуючи можливість повторної реєстрації прав, позивач обґрунтовано стверджує, що відсутність заборони на відчуження може призвести до чергових реєстрацій, які тільки ускладнять захист його прав.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 підкреслює, що суди мають оцінювати ризики ускладнення захисту прав у межах одного провадження. Тож, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що без застосування заходів щодо заборони відчуження і реєстраційних дій позивач не зможе повноцінно захистити свої права в межах цього процесу без необхідності додаткових судових звернень.
Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Суд зауважує, що будь-яке відчуження спірного майна призведе до зміни власника, що, у разі задоволення позову, унеможливить досягнення бажаного результату для позивача. У такій ситуації позивач буде змушений повторно звертатися до суду для захисту своїх прав уже стосовно нового власника майна. Припущення, що відчуження майна ускладнить захист прав позивача в рамках одного провадження, є обґрунтованим. Суд також враховує можливість ТОВ “Термінал “Боріваж” відповідно до іпотечного договору від 13.08.2024 будь-якої миті звернути стягнення на спірне нерухоме майно.
У разі відчуження об`єкта та нових реєстраційних дій позивач буде змушений ініціювати новий позов, щоб скасувати записи та вимагати знесення вже від нового власника, що є неприйнятною ситуацією. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у своєму рішенні від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначила, що відсутність забезпечувальних заходів може порушити право на справедливий і ефективний захист, оскільки позивач може не реалізувати свої права в межах одного судового розгляду.
У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим. Що, в свою чергу, може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору.
Таким чином, господарський суд вірно встановив, що відсутність заходів забезпечення позову — заборони відчуження та реєстраційних дій щодо майна — ускладнить захист прав позивача в рамках цього провадження, змушуючи його звертатися з новими позовами. Отже, наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.
Запровадження заборони на відчуження майна та реєстраційні дії спрямоване на збереження статусу майна до прийняття остаточного рішення у справі та забезпечення ефективного захисту прав заявника у разі задоволення позову.
Позивачем надані достатні, належні та допустимі докази пов`язаності обраного заходу забезпечення із предметом позову та об`єктом спірних правовідносин, а також того, що відповідачем можуть бути вчинені дії, внаслідок яких виконання рішення суду в подальшому стане неможливим, а захист інтересів позивача - неефективним, у порушення вимог ст.ст. 86, 136 ГПК України.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог Позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

З огляду на викладене господарський суд дійшов правильного висновку щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: 
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; 
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; 
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегія суддів зазначає, що заборона вчинення реєстраційних дій стосовно об`єкту нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, - є ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про визнання недійсним Іпотечного договору від 02.08.2024, оскільки у разі задоволення такого позову, Іпотекодержатель (ТОВ «Термінал «Боріваж») не матиме права на задоволення своїх вимог за рахунок цього майна до завершення розгляду судової справи. При цьому, звернення стягнення на таке майно (у будь-який спосіб) ускладнить чи навіть унеможливить виконання такого судового рішення, а заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що:
- позовну заяву подано із явним порушенням строку позовної давності в частині визнання недійсним протоколу № 1-27/09/16 від 27.09.2016, актів прийому-передачі майна №№ 1-3 від 27.09.2016 - із запізненням на більше 5 років. Поновлення пропущеного строку позовної давно у цьому випадку суперечитиме вимогам принципу правової визначеності;
- доводи, викладені в позовній заяві, а також позовні вимоги жодним чином не стосуються прав і обов`язків позивача;
- що учасники ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК» та ТОВ «БОРІВАЖ», збільшуючи статутний капітал товариства, діяли в межах прав, наданих законодавством. Отже вказаний правочин є таким, що відповідає ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК»), тобто чинним. Як наслідок, протокол № 1-27/09/16 від 27.09.2016, що опосередковує вказаний правочин, та акти прийому-передачі майна №№ 1, 2 та 3 від 27.09.2016, складені на підставі цього протоколу, відповідають чинному законодавству. Зазначене спростовує твердження про фраудаторність правочину,
є безпідставними, оскільки за своєю суттю є доводами, які підлягають розгляду в межах позовного провадження, а не під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Вищезазначеним апелянт фактично звертає увагу на те, що суд не вирішив справу по суті. При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. 
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 01 червня 2022 року у справі № 380/4273/21. Так, у п. 44 зазначеної постанови Верховний Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. 
Дане також підтверджується постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №916/2364/20, відповідно до якої під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Вищенаведені аргументи заявника апеляційної скарги, в разі їх підтвердження, є підставою для відмови у задоволені позову (пропуск строку позовної давності, відсутність порушеного права, недоведеність фраудаторності правочину).

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що спір мав розглядатися Господарським судом Одеської області.
Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» є конкурсним кредитором у справі та наділене всіма правами кредитора та сторони у справі про банкрутство.
Пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь- яких правочинів (договорів), укладених боржником.
Відповідно до статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини 1 статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.
Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
З вищевикладеного вбачається, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство, особливістю вирішення спорів з позовними вимогами до боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються тим Господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Таким чином, позовна заява про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, та повернення майна на користь боржника повинна розглядатися у тому ж суді, де розглядається справ про банкрутство, а саме господарському суді Дніпропетровської області в межах справи про банкрутство боржника.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що Позивачем відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 ГПК України доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача у разі задоволення позову. При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5 ст. 137 ГПК України.
Колегія суддів вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротермінал Логістік” на об`єкт нерухомого майна: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом та заборона вчинення реєстраційних дій щодо цього об`єкта нерухомого майна до вирішення судом спору по суті, з урахуванням попередньої поведінки відповідачів (зміни щодо строку повернення фінансової допомоги), є співмірними із предметом спору щодо визнання правочину недійсним. 
При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дій, спрямованих на припинення права власності, та заборона вчинення реєстраційних дій жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідачів, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останніх їх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи заяву, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали  суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 у справі №904/1926/23(904/3633/24) –залишити без задоволення.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2024 у справі №904/1926/23(904/3633/24) – залишити без змін.
 Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені  ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови виготовлено і підписано 13.01.2025. 

Головуючий суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                            Ю.Б. Парусніков