ПОСТАНОВА 
Іменем України

30 січня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/547/13- ц
провадження № 22-ц/4809/233/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
заявник – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
суб`єкт оскарження – державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінна Ольга Вікторівна, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
заінтересовані особи – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2024 рокуу складі судді Мохонько В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст скарги

В травні 2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі – АТ «Ощадбанк») звернулось до суду зі скаргою та просило:
-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В. у виконавчому провадженні № 45987462;
-визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В. про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 45987462 від 07.05.2024.
Скарга мотивована тим, що 26.02.2013 рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 146 668,03 грн.
На виконання зазначеного рішення суду 18.04.2013 Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 404/547/13-ц, в тому числі про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості., який був пред`явлений до виконання.
Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В. від 07.05.2024 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.
Заявник вважав вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки державним виконавцем не виконано всі виконавчі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», а тому звернувся до суду з відповідною скаргою.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2024 року в задоволенні скарги стягувача АТ «Ощадбанк» на рішення та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В. відмовлено повністю.
Ухвала суду мотивована тим, що вимоги чинного законодавства державним виконавцем були додержані в повному обсязі, а наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, як наслідок, скарга є необґрунтованою.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу АТ «Ощадбанк» на рішення та бездіяльність державного виконавця.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Всупереч ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 державним виконавцем не було здійснено контроль за відрахуванням із заробітної плати боржника доходів та притягнення до відповідальності посадових осіб ФОП ОСОБА_4 .
Суд першої інстанції не врахував, що державним виконавцем не було здійснено контроль за відрахуваванням із заробітної плати боржника доходів, а з часу винесення державним виконавцем та направлення постанови про звернення стягнення на заробітну плату на адресу ФОП ОСОБА_4 до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не було здійснено супроводження виконавчого провадження та контроль щодо відрахування із заробітної плати боржника грошових коштів.
Державний виконавцеь не вжив заходів щодо притягнення до відповідальності посадових осіб ФОП « ОСОБА_4 » у відповідності до ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 188-13 КУпАП.
З 11.04.2023 скасовано обмеження щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника, а тому безпідставними є посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на ЗУ № 2129-ІХ «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження».
В матеріалах виконавчого провадження відсутня регулярна перевірка майнового стану боржника за місцем проживання та реєстрації, а також наявних рахунків боржника у банках, яка проводиться у відповідності до ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».
Державний виконавець не здійснив всіх можливих запитів до відповідних органів з метою з`ясування належності боржнику майна.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Філіпової М. М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить в задоволенні апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» відмовити в повному обсязі, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.
Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник АТ «Ощадбанк» адвокат Гресько О. І. підтримала доводи апеляційної скарги, державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Філіпова М. М. запречувала проти доводів апеляційної скарги.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 04.09.2014 державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коваль Н. О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в якій вставлено, що в ході проведення дій, згідно листа №125 від 01.08.2014 отриманого від директора ТОВ «Вагонест», боржник ОСОБА_1 звільнений з посади водія. Теперішнє місце роботи боржника невідоме.
Відповідно до наказу № 2-к від 17.10.2013 ОСОБА_1 звільнений з посади водія за власним бажанням.
27.11.2018 заступником начальника відділу Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Колодєєвою Н. А. винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Кіровоградського районного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.
В свою чергу, державним виконавцем Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Шестерик К. М. прийнято виконавче провадження та постановою від 27.01.2019 передано виконавче провадження до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.
Старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Волоховою М. В. постановою від 30.01.2019 прийнято виконавче провадження.
Відповідно до відповіді № 1047749407 від 30.01.2019 на запит № 51360935 від 30.01.2019 останнє місце роботи ОСОБА_1 ТОВ «ГОЛ-АВТО».
13.02.2019 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Волоховою М. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яку направлено ТОВ «ГОЛ-АВТО».
Згідно розрахунків розподілу стягнутої з божника сум для задоволення вимог стягувачів по виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_1 від 04.04.2019, 06.05.2019, 04.06.2019, 10.06.2019, 04.07.2019, 14.08.2019, 12.09.2019, 04.10.2019, 04.11.2019, 29.11.2019, 28.01.2020, 06.03.2020 стягнено коштів на загальну суму 9 509,51 грн.
Постановами від 26.01.2021, 15.11.2022, 16.08.2023 накладено арешт на кошти боржника.
Відповідно до відповіді № 1047749407 від 30.01.2019 на запит № 51360935 від 30.01.2019 останнє місце роботи ОСОБА_1 ТОВ «ГОЛ-АВТО».
24.08.2023 державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінною О. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію ті інші доходи боржника, яку направлено ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується копією реєстру відправки листів.
У відповіді на запит № 194645926 від 06.03.2024 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником транспортних засобів у ОСОБА_1 відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.
У травні 2024 року складено акт державного виконавця в якому зазначено, що перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив.
Крім того, у травні 2024 року державним виконавцем складено акт про те, що згідно відповідей реєструючих органів у боржника відсутнє майно на яке може бути звернене стягнення.
Згідно відповіді № 203279533 від 07.05.2024 Пенсійний фонд України повідомив, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 6 443,37 грн.
Постановою від 07.05.2024 документ повернуто стягувачу, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».
Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 3, 14, 18, 19, 21, 22 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Матеріалами справи підтверджується, що старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Волоховою М. В. постановою від 30.01.2019 прийнято виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 18 квітня 2013 року № 404/547-13-ц, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на корсить АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 146 668 грн 01 коп та судового збору в розмірі 488 грн 89 коп (а. с. 4-6).
Поставною державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В. від 07 травня 2024 року ВП № 45987462 виконавчий дист № 404/547/13-ц, виданий 18.04.2013 Кіровським районним судом м. Кіровограда на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а. с. 7-8).
Звертаючись до суду зі скаргою АТ «Ощадбанк» посилалось на те, що державним виконавцем не було здійснено контроль за відрахуванням із заробітної плати боржника доходів та притягнення до відповідальності посадових осіб ФОП ОСОБА_4 .
24.08.2023 державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінною О. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію ті інші доходи боржника, яку направлено ФОП ОСОБА_4 (а. с. 69-70).
Стаття 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Діяльність суб`єктів владних повноважень врегульовано законами та підзаконними нормативно-правовими актами, ці правові документи дають суб`єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням та нездійсненням певних дій.
Суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Таким чином, зважаючи на те, що накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, є правом державного виконавця, а не його обов`язком, і реалізація даного права залежить виключно від волі останнього, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності державного виконавця з вказаних підстав.
Схожі за змістом висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 761/30054/18-ц (провадження № 61-6976 ск 20).
Крім того, звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилався на порушення державним виконавчем вимог, передбачених ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»,  а також на те, що в матеріалах справи відсутні відповіді щодо належності боржнику майна з Інспекції державного технічного нагляду, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції сільського господарства, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, органів Держгеокадастру, Державноїслужби інтелектуальної власності та Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
За приписами частин 1, 2, 5, 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена ЗУ «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.
Відповідно до пунктів 1-3 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах. Виконавці в процесі виконання рішення можуть вилучати готівкові кошти у боржника в національній та іноземній валютах. При виявлені у боржника готівкових коштів виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, після чого готівкові кошти вилучаються, про що виконавець складає акт вилучення готівки.
Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Копіями матеріалів виконавчого провадження № 45987462 щодо виконавчого листа № 404/547/13-ц, виданого 18 квітня 2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда підтверджується, що державним виконавцем було надіслано запити до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 (а. с. 92-93).
Згідно акту державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В., складеного в травні 2024 року виходом за адресою реєстрації боржника перевірити майновий стан виявилось неможливим, двері квартири виконавцю не відчинили, а зі слів сусідів ОСОБА_1 тривалий час не з`являється за зазначеною адресою (а. с. 74).
Крім того, у травні 2024 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінною О. В. складено акт про те, що згідно відповідей реєструючих органів у боржника відсутнє майно на яке може бути звернене стягнення (а. с. 76).
Згідно відповіді № 203279533 від 07.05.2024 Пенсійний фонд України повідомив, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 6 443,37 грн (а. с. 75).
Разом з тим з наданиї матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець не здійснив всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій з примусового виконання рішення суду.
Зокрема, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо перевірки майнового стану боржника, виявлення його активів та майна за даними балансу, перевірки наявності майна боржника за адресою його місцезнахождення; відсутні відповіді щодо належності боржнику майна з Інспекції державного технічного нагляду, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції сільського господарства, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, органів Держгеокадастру, Державної служби інтелектуальної власності та Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України.
Не містять також матеріали виконавчого провадження доказів виконання державим виконавцем вимог ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, доказів періодичної перевірки щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника тощо.
Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять доказів, що боржником була надана декларація про його доходи та майно.
Вказані вище недоліки при проведені виконавчого провадженні державним виконавцем не спростовані.
При цьому, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.
В свою чергу, відсутність обгрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція) та практику Суду як джерело права.
Так, виконання остаточного рішення, постановленого судом, розглядається як невід`ємна частина «суду» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), Reports of Judgments and Decisions, 1997-11, п. 40 та рішення у справі «Гумбатов проти Азербайджану» (Humbatov v. Azerbaijan), п. 28). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «ОСОБА_4 проти Італії» № 22774/93, п. 66). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення у справі «Войтенко проти України» № 18966/02, п. 53).
При цьому, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74).
За таких обставин, встановивши, що державним виконавцем не здійснені всі необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема, передбачені ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно та з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а тому бездіяльність державного виконавця є неправомірною та прийнята постанова підлягає скасуванню.
Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції посилався на те, що з 22 березня 2022 року набрав чинності ЗУ № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким вказаний розділ доповнено пунктом 10-2 наступного змісту: «…Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації)…».
Зокрема, відповідно до підпункту 3 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону (в редакції Закону від 11 квітня 2023 року № 3048-IX, який набрав чинності 06.05.2023) тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).
Таким чином, законодавцем з 06.05.2023 скасовано обмеження державним виконавцям на період воєнного стану звертати стягнення на заробтіну плату, а тому, посилання суду першої інстанції на редакцію закону, яка не була чинною на момент виникнення спірних правовідносин є помилковим.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи скаргу АТ «Ощадбанк» не в повній мірі надав належну оцінку наданим учасниками справи доказам та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на рішення та бездіяльність державного виконавця.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст.376ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга задоволенню, ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2024 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення скарги АТ «Ощадбанк» на рішення та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О. В.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки за подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення та за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, винесену за результатами розгляду такої скарги, судовий збір не справляється розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, не проводиться.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2024 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни у виконавчому провадженні № 45987462.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 45987462 від 07.05.2024.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 04.02.2025.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                 О. Л. Карпенко

О. І. Чельник