Справа № 461/10103/24                        Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В. В. 
Провадження № 33/811/106/25                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Лавринів Марії Ярославівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 9 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до статті 17 Закону України «Про політичні партії» (далі - Закон), Національне агентство здійснило перевірку Звітів про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2023 рік та за І квартал 2024 року, поданих політичною партією «Духовна Україна» (ідентифікаційний код 37965300, далі - Партія) до Єдиного державного реєстру звітності політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.
За результатами перевірки відповідності відомостей, зазначених у Звітах Партії, відомостям, що містяться у реєстрах, інших інформаційно- телекомунікаційних та довідкових системах, Національним агентством встановлено неповноту інформації, що полягає у невідображенні інформації про наявні у власності Партії торговельні марки (прапор, розпізнавальні знаки, девіз).
Відповідно до відомостей з Реєстру символік громадських формувань Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (minjust.gov.ua/dep/ddr/reestr-simvolik-gromadskih-formuvan) Партія «Духовна Україна» має у власності розпізнавальні знаки, прапор та девіз, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію символіки політичної партії від 26 березня 2012 року № 815.
Водночас, у пункті 6 «Нематеріальні активи» розділу І «Майно та нематеріальні активи» Звітів Партії за 2023 рік та за І квартал 2024 року не відображено інформацію про право власності на розпізнавальні знаки, прапор та девіз.
Зазначене є порушенням пункту 1 частини 11 статті 17 Закону, за що передбачено адміністративну відповідальність, визначену статтею 212-21 КУпАП.
Виявлене порушення зафіксовано у Висновках про результати перевірки Звітів Партії за 2023 рік та за І квартал 2024 року від 21 червня 2024 року № 773 та № 786, затверджених наказом Національного агентства від 21 червня 2024 року № 162/24, які опубліковано на офіційному веб-сайті Національного агентства відповідно до вимог частини 25 статті 17 Закону.
Положенням частини 9 статті 17 Закону визначено, що політична партія зобов`язана подати до Національного агентства Звіт (у т. ч. її місцевих організацій, які в установленому порядку набули статусу юридичної особи) шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу II Порядку подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого наказом Національного агентства від 19 лютого 2021 року № 102/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року за № 507/36129, Звіт політичної партії є структурованими даними, містить інформацію, внесену керівником політичної партії та/або особами, яких уповноважено в установленому порядку на подання Звіту, до електронних форм, передбачених Реєстром, та підписаний шляхом накладання на нього кваліфікованого електронного підпису керівника (уповноваженої особи) політичної партії.
Поданню Звіту передує процес його формування, який полягає в заповненні електронних форм інформацією, передбаченою Реєстром, відповідно до Закону.
Пункт 7.2 статті 7 статуту Партії, затвердженого IV (позачерговим) Всеукраїнським з`їздом політичної партії «Духовна Україна» 17 серпня 2017 року, передбачає, що Голова Партії, серед іншого, без доручення представляє Партію в Україні та на міжнародній арені, має право скасування (крім рішень Всеукраїнського З`їзду) та підпису будь-яких документів і рішень Партії, має право вчинення дій від імені Партії у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, політичними партіями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними особами не залежно від форм власності та підпорядкування, фізичними особами. Листом від 21.03.2024 № 1 Партія «Духовна Україна» надала відомості про ОСОБА_1 , як керівника Партії.
Повноваження ОСОБА_1 , як керівника Партії, підтверджуються копією протоколу засідання Всеукраїнського Бюро політичної партії «Духовна Україна» від 16 жовтня 2017 року та витягом з Єдиного державного реєстру.
Стаття 3 Закону передбачає, що політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону, у разі порушення політичними партіями Конституції України, цього та інших законів України до них можуть бути вжиті такі заходи: попередження про недопущення незаконної діяльності, заборона політичної партії.
Таким чином, враховуючи норми статті 19 Закону, а також приписи статей 7, 9, 23, 24 КУпАП, суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого статтею 212-21 КУпАП є керівник Партії або уповноважена особа, якою підписано та подано Звіт до Національного агентства.
Звіт Партії за 2023 рік подано до Національного агентства через Реєстр 26 березня 2024 року о 11:58 годині (унікальний ідентифікатор Звіту - 4b6ada00-eb57-l Іее- 823a-73af3dbabf67, а Звіт Партії за І квартал 2024 року подано - 22.04.2024 о 23:15 годині (унікальний ідентифікатор Звіту - f9d42c70-00e4-l lef-98d2-6d05851fad7e) та підписано шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису керівником партії ОСОБА_1 .. Отже, останній підтвердив достовірність інформації, що викладена у Звітах Партії за 2023 рік та за І квартал 2024 року.
Таким чином, ОСОБА_1 ,, як посадова особа (керівник Партії) порушив порядок подання Звіту, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 212-21 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, закрити провадження у справі.
Наголошує, що жодним законодавчим актом не передбачено, що керівник політичної партії має зазначати про наявність символіки у звіті, окрім того не передбачено відповідальності за не зазначення даної інформації.
Окрім того, 3 лютого 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли письмові пояснення від адвоката Лавринів М.Я., в інтересах ОСОБА_1 , в яких вона зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, такою що не відповідає фактичним обставинам справи.
Наголошує, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, безпідставно ототожнив різні зазначенням та суттю терміни «торгова марка» та «партійна символіка», що призвело до незаконного складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що обов`язок подання до НАЗК звіту політичної партії про майно, доходи, витрати зобов`язання фінансового характеру покладено на політичну партію , що передбачено ч. 7 ст. 17 ЗУ «Про політичні партії України», у зв`язку із чим фізична особа не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП.
18 лютого 2025 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим, не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання ОСОБА_1 який просив проводити розгляд справи у його відсутності, думки адвоката Лавринів М.Я., яка підтримала клопотання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 212-21 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого порядку або строків подання фінансового звіту про надходження і використання коштів виборчого фонду, звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру або подання фінансового звіту, оформленого з порушенням встановлених вимог.
При цьому, стаття 212-21 КУпАП за своїм змістом є банкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 212-21 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Згідно з ч. 9 ст. 17 Закону України «Про політичні партії в Україні» від 05 квітня 2001 року політична партія щоквартально, не пізніше ніж на сороковий день після закінчення звітного кварталу, зобов`язана подати до Національного агентства з питань запобігання корупції звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (у тому числі її місцевих організацій, які у встановленому порядку набули статусу юридичної особи) шляхом його заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Статтею 17 ЗУ «Про політичні партії в Україні» передбачено, що звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру обов`язково включає такі розділи: майно та нематеріальні активи станом на кінець звітного періоду, в якому має бути наведено повну та достовірну інформацію щодо майна (грошові кошти на всіх рахунках, цінні папери, нерухоме майно, транспортні засоби, інше рухоме майно, вартість якого перевищує п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня звітного року) та нематеріальних активів, які належать партії, її місцевій організації, що в установленому порядку набула статусу юридичної особи, на праві власності або праві користування.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
-даними протоколу  про адміністративне №50-33/490 від 29 листопада 2024 року (а.с. 2-8), з якого вбачається, що у пункті 6 «Нематеріальні активи» розділу І «Майно та нематеріальні активи» звіту  партії «Духовна Україна» за 2023 рік та за І квартал 2024 року не відображено інформацію про право власності на розпізнавальні знаки, прапор та девіз;
-копією звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2023 рік (а.с. 9-12) з якого вбачається, що у п 6 розділу I даного звіту не відображено інформацію про право власності на розпізнавальні знаки, прапор та девіз;
-копією звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2024 рік I квартал(а.с. 14-18) з якого встановлено, що у п 6 розділу I даного звіту не відображено інформацію про право власності на розпізнавальні знаки, прапор та девіз;
-витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19-21), з якого вбачається, що керівником політичної партії є ОСОБА_1 ;
-копією свідоцтва про державну реєстрацію символіки політичної партії від 26 березня 2012 року №815 (а.с.22-24), відповідно до якого у політичної партії «Духовна Україна» є прапор, розпізнавальний знак (емблема), девіз;
-висновком про результати перевірки звіту політичної про майно, доходи і зобов`язання фінансового характеру №773 від 21 червня 2024 року (а.с. 25-28) відповідно до якого встановлено неповноту відображеної інформації у звіті за період з 1 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року;
-висновком про результати перевірки звіту політичної про майно, доходи і зобов`язання фінансового характеру №786 від 21 червня 2024 року (а.с. 25-28) відповідно до якого встановлено неповноту відображеної інформації у звіті за період з 1 січня 2024 року до 31 березня 2024 року.
Аргументи апелянта, що жодним законодавчим актом не передбачено, що керівник політичної партії має зазначати про наявність символіки у звіті, окрім того не передбачено відповідальності за не зазначення даної інформації, апеляційний суд розцінює критично.
Оскільки, ст. 9 Закон України «Про політичні партії в Україні» передбачено, що політична партія може мати власну символіку, яка реєструється у встановленому порядку.
Відповідно до Закону України «Про політичні партії в Україні», стаття 17 визначає, що партії зобов`язані подавати звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.
Також, згідно з Порядком подання звітності політичних партій, затвердженим Національним агентством з питань запобігання корупції (НАЗК), політичні партії повинні включати у фінансову звітність нематеріальні активи, якщо вони перебувають на балансі партії.
Як вбачається з матеріалів справи керівник політичної партії «Духовна Україна» ОСОБА_1 не вказав у звітах партії інформації про зареєстровану у встановленому законом порядку символіку, яка є нематеріальним активом.
Доводи апелянта, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, безпідставно ототожнив різні зазначенням та суттю терміни «торгова марка» та «партійна символіка», апеляційний суд розцінює критичною.
Відповідно до Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», торгова марка – це позначення, яке використовується для ідентифікації товарів і послуг певної особи (у цьому випадку – політичної партії). При цьому, Закон України «Про політичні партії в Україні» (ст. 9) визначає, що партія має право на символіку, яка реєструється у встановленому порядку. 
З огляду на зазначене поняття «торгова марка» та «партійна символіка» є тотожними поняттями.
Твердження апелянта, що фізична особа не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з покладенням обов`язку на політичну партію подавати звіт до НАЗК, не заслуговують на увагу апеляційного суду.
Згідно з ч. 7 ст. 17 Закону України «Про політичні партії в Україні», політична партія зобов`язана подавати звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру до Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК). 
Відповідно до ст. 212-21 КУпАП, адміністративна відповідальність за порушення вимог фінансової звітності покладається не тільки на юридичних осіб, але й на осіб, що безпосередньо відповідальні за порушення. Це означає, що фізична особа, зокрема керівник партії або уповноважена особа, яка не подала звіт у встановлений термін, може бути притягнута до відповідальності за таке правопорушення.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 212-21 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ст. 212- 21 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:

постанову Галицького районного суд м. Львова від 9 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 212-21 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                         Партика І.В.