У Х В А Л А
12 березня 2025 року
м. Київ
справа № 1-89/05
провадження № 13-14зк25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача  ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 
розглянула заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_11 у провадженні за клопотанням ОСОБА_21 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 9 березня 2006 року і
встановила:
За вироком Апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2005 року ОСОБА_21 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115, пунктами 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України із застосуванням положень статей 70, 71 цього Кодексу до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Верховного Суду України від 9 березня 2006 року вирок щодо  ОСОБА_21 в частині вирішення цивільного позову скасовано та справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. У решті вирок залишено без зміни.
Справа розглядалася за процедурою Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року). 
Засуджений ОСОБА_21 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) з клопотанням про перегляд ухвали Верховного Суду України від 9 березня 2006 року.
Суддя Великої Палати ОСОБА_11  на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) заявив самовідвід від участі в розгляді клопотання  ОСОБА_21 , зважаючи на те, що він брав участь у справі останнього під час її розгляду у Верховному Суді України.
Перевіривши заяву судді  ОСОБА_11  та наявні у Верховному Суді матеріали, Велика Палата дійшла такого висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 56 КПК 1960 року за наявності підстав, передбачених  статтями 54 і 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК визначає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК 1960 року, ч. 1 ст. 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
У заяві судді  ОСОБА_11  йдеться про неможливість його участі у розгляді клопотання  ОСОБА_21 , оскільки він раніше у складі колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України розглядав справу заявника у касаційному порядку і ця обставина може викликати сумнів у його неупередженості при її розгляді  Великою Палатою. 
Отже, матеріали провадження містять обставини, які можуть викликати сумнів у сторін стосовно об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді  ОСОБА_11 , що відповідно до  п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК унеможливлює його участь у розгляді клопотання ОСОБА_21 .
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі «Пероте Пеллон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року, № 45238/99) та усталеною практикою Великої Палати.
Розглянувши заяву судді  ОСОБА_11  про самовідвід, Велика Палата дійшла висновку про те, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 76,  80 Кримінального процесуального кодексу України,
ухвалила:
Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_11 задовольнити.
Відвести суддю  ОСОБА_11 від участі у розгляді клопотання ОСОБА_21 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 9 березня 2006 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	ОСОБА_1 	
Судді	ОСОБА_2  ОСОБА_3  ОСОБА_4  ОСОБА_5  ОСОБА_6  ОСОБА_7  ОСОБА_8  ОСОБА_9  ОСОБА_10   ОСОБА_11 	ОСОБА_12  ОСОБА_13  ОСОБА_14  ОСОБА_15  ОСОБА_16  ОСОБА_17  ОСОБА_18  ОСОБА_19  ОСОБА_20