Справа № 459/836/24                        Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В. В. 
Провадження № 22-ц/811/3044/24                Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

06 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання – Марко О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2024 року (повний текст рішення складено 05 липня 2024 року) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

в березні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі – ТОВ «Глобал Спліт» ) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 142 878 грн 73 коп.
Позов обґрунтовано тим, що 23 липня 2021 між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі – АТ «Креді Агріколь Банк») укладено кредитний договір № 4/3702809, відповідно до умов якого, позивачем відповідачу надано кредит в сумі 101 000 грн 00 коп. строком на 72 місяці - з 23 липня 2021 року до 22 липня 2027 року (включно), зі сплатою платежів для погашення заборгованості за договором щомісячно, кредит надається позичальнику на споживчі потреби. 15 вересня 2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимог, в тому числі вимог до боржника - ОСОБА_1 за кредитним договором № 4/3702809, у відповідності до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передає (відступає) ТОВ «Глобал Спліт», а ТОВ «Глобал Спліт» приймає належні АТ «Креді Агріколь Банк» права вимоги грошових коштів в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором. 15 вересня 2023 року передача права вимоги за кредитним договором № 4/3702809 від 23 липня 2021 року відбулась до ТОВ «Глобал Спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги. АТ «Креді Агріколь Банк» 15 вересня 2023 року направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги за договором № 4-2023 від 29 серпня 2023 року до ТОВ «Глобал Спліт». На виконання умов договору відступлення прав вимоги відповідач був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 142 878 грн 73 коп., що відповідає розміру поточних зобов`язань за договором. В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 15 березня 2024 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за договором № 4/3702809 від 23 липня 2021 року у розмірі 142 878 грн 73 коп., яка складається: 64 480 грн 97 коп. строкової заборгованості; 17 408 грн 35 коп. – простроченої заборгованості; 523 грн 18 коп. – нарахованих відсотків; 12 491 грн 23 коп. – прострочених відсотків; 2 525 грн 00 коп. комісії; 45 450 грн 00 коп. – простроченої комісії.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № 4/3702809 від 23 липня 2021 року у розмірі 94 903 грн 73 коп., яка складається з: 64 480 грн 97 коп. – строкової заборгованості; 17 408 грн 35 коп. - простроченої заборгованості; 523 грн 18 коп. – нарахованих відсотків; 12 491 грн 23 коп. – прострочених відсотків.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» 1 608 грн 96 коп. судового збору.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши у жовтні 2024 року апеляційну скаргу, в якій просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2024 року в частині стягнення строкової заборгованості у розмірі 64 480 грн 97 коп. та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову в частині таких вимог. В решті рішення суду залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині стягнення строкової заборгованості, не врахував положення частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у поєднанні з умовами укладеного між сторонами кредитного договору, який не передбачає права кредитора вимагати повернення кредиту, строк виплати, якого ще не настав. Таким чином, немає достатніх підстав для застосування процедури дострокового повернення кредиту, зокрема його примусового стягнення в судовому порядку.
В жовтні 2024 року від ТОВ «Глобал Спліт» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який підписаний представником Балашовим В. В., в якому міститься прохання залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін, і такий мотивований законністю та обґрунтованістю оскаржуваного рішення.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується матеріалами справи.
Якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року в справі № 757/61314/18-ц, від 17 липня 2024 року в справі № 182/3021/21, від 25 червня 2024 року в справі № 496/5051/19 та ін.
Враховуючи, що сторони не з`явились в судове засідання, позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи реалізував своє право подати відзив на апеляційну скаргу, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, зокрема і розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 23 липня 2021 року відповідачем укладено кредитний договір № 4/3702809, відповідно до умов якого сума кредиту становить 101 000,00 грн, строк кредиту – 72 місяці – з 23 липня 2021 року по 22 липня 2027 року, процентна винагорода – щомісячно в розмірі 10,00 % річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості – 2,50 % від суми кредиту, зазначеної в договорі. Підписанням договору, позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування, коштів з метою погашення, заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення прострочено заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.
Відповідно до пункту 1.5 договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовах страхування життя позичальника (надалі - Правила), які є публічною та невід?ємною частиною договору та розміщені на Офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua.
Відповідно по паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), сума кредиту становить 101 000,00 грн, строк кредиту – 72 місяці, процентна ставка, відсотків річних 10,00 %, платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору – 2,50 % від початкової суми кредиту, сплачується щомісячно у гривні - комісія за обслуговування кредитної заборгованості (включає в себе послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Загальні витрати за кредитом – 215 519, 91 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом – 316 519, 91 грн, реальна річна процентна ставка, відсотків річних – 62,10%.
Згідно із додатком №1 до комплексного договору 4/3702809 від 23 липня 2021 року дата повного погашення кредиту – 22 липня 2027 року, сума кредиту за розрахунковий період – 316 519, 91 грн, з яких: 101 000, 00 грн – сума кредиту за договором, 33 719, 97 – проценти за користування кредитом, 181 800, 00 грн – комісія обслуговування кредитної заборгованості.
Згідно з меморіальним ордером № 37940697-1 від 23 липня 2021 відповідачу на поточний рахунок № НОМЕР_1 перераховано кошти у сумі 101 000, 00 грн.
Згідно із розрахунком заборгованості у відповідача існує заборгованість за кредитним договором № 4/3702809 від 23 липня 2021 року в розмірі 142878,73 грн, що складається з: строкової заборгованості – 64 480, 97 грн, простроченої заборгованості – 17 408, 35 грн, нарахованих відсотків – 523, 18 грн, прострочених відсотків 12 491, 20 грн, комісії – 2 525, 00 грн, простроченої комісії 4 5450, 00 грн.
29 серпня 2023 між ТОВ «Глобал Спліт» та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 4-2023, у відповідності до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступає ТОВ «Глобал Спліт» за плату належні йому права вимоги за кредитними договорами до боржників.
Відповідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року сума заборгованості відповідача на підставі договору № 4/3702809 від 23 липня 2021 року становить 142 878, 73 грн.
На адресу відповідача 15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про відступлення ТОВ «Глобал Спліт» права вимоги за кредитним договором № 4/3702809 від 23 липня 2021 року, а також повідомлено про необхідність сплати відповідачем боргу за вищевказаним договором у розмірі 142 878, 73 грн.
Оскільки кредитний договір укладений в липні 2021 року до спірних відносин підлягають застосуванню положення Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі – Закон № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року та дія якого поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання ним чинності (пункт 2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення»).
Наведене узгоджується з положеннями частини другої статті 627 ЦК України, згідно із якою у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Як зазначено в статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Споживче кредитування, це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту (пункт 10 частини першої статті 1 Закону № 1734-VIII).
Умови договору про споживчий кредит визначені статтею 12 цього Закону. Зокрема, у такому договорі зазначається порядок дострокового повернення кредиту.
Відповідно до частини четвертої статті 16 цього закону у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Аналогічні за змістом положення містилися в частині десятій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно із якими: «Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність».
Даючи висновки щодо застосування відповідних норм права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц виснувала, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 цього Закону у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 цього Закону у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).
Згідно із частинами першою та четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України).
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.
Аналіз змісту укладеного відповідачем кредитного договору дає колегії суддів підстави вважати, що його умови надають право банку вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості, для чого позичальнику направляється письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісії, штрафних санкцій. Невиконання позичальником вимог цього повідомлення протягом 1 календарного місяця з моменту його отримання, дає право банку вимагати дострокове повернення кредиту в повному обсязі. У цьому випадку, банк направляє позичальнику відповідну письмову вимогу. Якщо така вимога не буде виконана позичальником протягом 31 дня з моменту її направлення, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду.
У справі, що переглядається, дослідивши надане позивачем повідомлення, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для дострокового погашення усієї заборгованості за кредитним договором, а не тільки простроченої, оскільки виходячи зі змісту цього повідомлення, банк повідомив позичальника про відступлення права вимоги за кредитним договором, а також про необхідність перерахування коштів в сумі, яка відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом на користь нового кредитора (позивача у справі), не зазначивши в такому необхідні відомості, передбачені для такого виду повідомлень як умовами укладеного між ними кредитного договору, так і приписами частини четвертої статті 16 Закону № 1734-VIII, а також не вказав часу необхідного для усунення відповідних недоліків, як і не подав суду доказів направлення як банком, так і позивачем у справі, перед зверненням до суду з вказаним позовом вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.
Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи, що суд першої інстанції вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача строкової заборгованості за кредитним договором допустив порушення норм матеріального права, оскаржуване рішення в цій частині необхідно скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні. В решті рішення суду, як неоскаржене в апеляційному порядку, слід залишити без змін.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 1 816 грн 80 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 липня 2024 року в частині позовних вимог про стягнення з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» 64 480 грн 97 коп. строкової заборгованості за кредитним договором № 4/3702809 від 23 липня 2021 року скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на користь ОСОБА_1 1 816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн 80 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 11 лютого 2025 року.

Головуючий                                                         С.М. Копняк
Судді:                                                                        С.М. Бойко
А.В. Ніткевич