Київський апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
13 січня 2025 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 761/23146/24
номер провадження 33/824/990/2025
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Олійник Юлії Романівни на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року  /суддя Ковтуненко В.О./ 
у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою  Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн 00 коп. з конфіскацією подарунку автомобіля Land Rover модель Range Rover Sport,   2020 року випуску, vin-код  НОМЕР_1 , а також стягнуто  на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 коп.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року без змін.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Олійник Ю.Р. звернулася з заявою, в якій просила переглянути постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-5 КУпАП, за нововиявленими обставинами.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року було відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Олійник Ю.Р. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила постанову скасувати, заяву залишити без розгляду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказувала на те, що на цю категорію справ поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що надає можливість застосувати аналогію закону при апеляційному розгляді постанови судді щодо відмови у відкритті провадження у справі за заявою про перегляд судового рішення у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП інші норми закону, зокрема положення КПК України, які регламентують відповідні правовідносини, так як КУпАП не передбачає порядку і процедури перегляду справ за нововиявленими обставинами. Зазначала, що посилання суду першої інстанції на норми ст. 283 КУпАП є порушенням норм процесуального права, оскільки вказана стаття не передбачає правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2024 року, а містить лише необхідні вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, суд першої інстанції, не дотримавшись положень ст. 462 та ст. 464 КПК України та не встановивши, що подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає чи не підлягає поверненню заявнику, фактично вирішив заяву по суті, зазначивши в мотивувальній частині оскаржуваної постанови про необхідність відрізняти нові докази від доказів, якими підтверджуються нововиявлені обставини, тобто фактично виснувавши, що додані до заяви документи не є доказами, якими підтверджуються нововиявлені обставини. 
ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про слухання справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Адвокат Олійник Ю.Р. надіслала на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що вона буде приймати участь у іншому судовому засідання, однак суд відмовляє у задоволенні такого клопотання з тих підстав, що адвоката було повідомлено завчасно про слухання справи, правова позиція щодо мотивів оскарження постанови суду першої інстанції була викладена в апеляційній скарзі, а неявка належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Офіційне тлумачення положення частини другої статті 294 «стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення» викладене в Рішенні Конституційного Суду № 2-рп/2015 від 31 березня 2015 року.
Як зазначив Конституційний Суд в цьому рішенні, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.
Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Але у цьому випадку, згідно з положеннями ст.297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду. Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення чинним законодавством не передбачено.
У рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року (абзац 4 підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини) зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (нормативно-правовий акт № 254к/96-ВР від 28 червня 1996 року, ст.129 Конституції України).
Зі змісту цього рішення слідує, що у судах загальної юрисдикції законом встановлений такий порядок розгляду судових справ, за якими забезпечується апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, крім випадків, що встановлюються законодавцем шляхом визначення окремих категорій справ, по яким таке оскарження рішення суду не передбачено.
Відповідно до вимог КУпАП передбачено оскарження в апеляційному порядку постанов судді у справі про адміністративне правопорушення.
Такі обмеження на доступ до суду, узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, де було неодноразово наголошено, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 параграфі 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням з боку національного законодавчого врегулювання.
Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) КУпАП не передбачено, тобто КУпАП не містить норми про можливість апеляційного оскарження ухвалених з цих підстав судових рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом на оскарження постанови суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності скористався, постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2024 року без змін.
Оскільки відповідно до норм КУпАП перегляд постанови за нововиявленими обставинами не передбачений, то у даному випадку необхідно застосувати аналогію з КПК України, де за ст. 464 КПУ України передбачено вирішення питання про відкриття провадження за такими заявами.
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана заява не підлягає розгляду, суд вірно скористався аналогією до норм КПК і відмовив у відкритті провадження за заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.
Залишення без розгляду заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами ані КУпАП ані КПК України не передбачає.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Олійник Юлії Романівни залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року - без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         Лапчевська О.Ф.