Ухвала
 
21 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 761/14149/22
провадження № 61-910ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення безпідставно отриманих коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ДП «СЕТАМ» про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 18 160,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 119,64 грн та 3% річних в розмірах 1 626,49 грн.
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ДП «СЕТАМ» на користь ОСОБА_1 : безпідставно отримані кошти в розмірі 18 160,00 грн; інфляційні втрати в розмірі 9 119,64 грн; 3 % річних в розмірі 1 626,49 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з ДП «СЕТАМ» витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу ДП «СЕТАМ» задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «СЕТАМ» про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено. Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року скасовано. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
20 січня 2025 року  ОСОБА_1 через Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Таким чином, ціна позову у цій справі становить 28 906,13 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
В касаційній скарзі вказується, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки для забезпечення принципу правової визначеності та передбачуваності судових рішень у справах такої категорії вважаю, що Верховному Суду слід сформувати єдину правозастосовну практику з питання стягнення додаткових платежів з переможців торгів в аукціонах з продажу майна реалізованого в межах кримінального провадження, яка повинна бути відмінною від підходу апеляційного суду у цій справі, що матиме суттєве значення для вдосконалення процедури реалізації такого майна та буде впливати на економічну поведінку про доцільність участі у таких аукціонах усіх потенційних учасників таких аукціонів. Ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки стягнення відповідачем додаткових платежів, які не передбачені умовами аукціону та правилами проведення торгів з подальшою легалізацією такої нечесної ділової поведінки ДП «СЕТАМ» позбавило будь-якого економічного змісту купівлю майна на такому аукціоні. Позивач не брав би участі у аукціоні, у випадку, якщо в умовах аукціону був би прописаний обов`язок оплачувати зберігання майна на період обтяжливої та тривалої процедури по зняттю арештів та судових обтяжень з придбаного майна. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і в чому проявляється виняткове значення для позивача цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для позивача.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «СЕТАМ» про стягнення безпідставно отриманих коштів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков