ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 жовтня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/8495/23
Головуючий у першій інстанції – Демченко Л.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/857/24

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                      Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 22.04.2024, м. Бобровиця,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 р. Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі за текстом – АТ «ПУМБ») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 103166 грн 25 коп., а також судові витрати у сумі 2147 грн 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вказану заборгованість станом на 29.10.2023, яка складається з: 64625 грн 52 коп. – заборгованість за кредитом, 8 грн 72 коп. – за процентами за користування кредитом, 38532 грн 01 коп. – за комісією, АТ «ПУМБ» нараховано внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним ними кредитним договором від 14.12.2021 № 1002045606401.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в сумі 64634 грн 24 коп. та 1345 грн 23 коп. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що відповідач не надав доказів переліку послуг, погоджених з відповідачем при укладенні сторонами кредитного договору, за які він має сплачувати комісію, тому положення п. 5 розділу «Споживчий кредит» цього договору про обов`язок позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Тож підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 38532 грн 01 коп. відсутні; судові витрати розподілені між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення в частині стягнення з нього заборгованості в сумі 64634 грн 24 коп. та 1345 грн 23 коп. судового збору і відмовити у задоволенні вимог в цій частині; в іншій частині рішення залишити без змін. Доводи скарги зводяться до такого:
- умовами кредитного договору не передбачено дострокове його розірвання у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості. У разі прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань відбувається автоматична зміна строку виконання основного зобов`язання, яка не залежить від волевиявлення однієї зі сторін і не надає банку право звертатись з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному ч. 2 ст. 1050 ЦК України (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 138/240/16-ц);
- у справі нема доказів направлення відповідачеві повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту та про отримання ним такого повідомлення;
- ОСОБА_1 звільняється від відповідальності, зокрема передбаченої ст. 625 ЦК України, перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України;
- суд помилково зазначив у рішенні, що відповідач не заперечує проти стягнення на користь позивача заборгованості, оскільки відповідач не заперечує, що в нього є борг і що він має бути погашений, але заперечує щодо дострокового стягнення боргу;
- ОСОБА_1 заперечує прости стягнення з нього комісії за обслуговування кредиту, оскільки комісія може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 згаданого Закону. Встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ПУМБ» просить залишити її без задоволення, а рішення суду І інстанції – без змін (арк. 125-128).
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
У справі встановлено таке.
14.12.2021 ОСОБА_1 підписав заяву № 1002045606401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ» (далі за текстом - заява № 1002045606401; її копія на арк. 15-16), згідно з якою:
- ОСОБА_1 підтвердив, що приймає публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» - pumb.ua, в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (враховуючи всі зміни);
- ОСОБА_1 погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування він підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених у цій заяві умовах; 
- ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі цілі в сумі 70500 грн 00 коп. (пп. 1, 2) строком на 24 місяці (п. 4), розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 2,99% (п. 5), зі сплатою відсотків у розмірі 0,010% річних (п. 6), разова комісія 0,00% від суми кредиту + 0 грн (п. 7), схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами) (п. 8); спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі – банківський переказ (абз. 1 п. 9);
- ОСОБА_1 уповноважив банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами, зазначеними при визначенні способу його надання (абз. 2 п. 9);
- у заяві визначено: 24 платіжні періоди - з 14.12.2021 по 14.12.2023; дата платежу - до 14 числа кожного календарного місяця за розрахунковий період,  розмір платежу - 5045 грн 76 коп. щомісяця; останній платіж - 5045 грн 54 коп., усього за 24 місяці – 121098 грн 02 коп., комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 2107 грн 95 коп. щомісячно, а усього за 24 місяці – 50590 грн 80 коп.;
- ОСОБА_1 отримав примірник цієї заяви.
14.12.2021 останній підписав паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом згаданої заяви. Крім того, в ньому зазначено, що наслідком прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за умови, що сума заборгованості клієнта дорівнює або перевищує суму 100 грн 00 коп., банк має право застосувати штрафи: за період з 3 по 4 календарний день (включно) від дати прострочення передбачених графіком платежів – 100 грн 00 коп.; за період з 5 календарного дня від дати прострочення платежів і до кінця місяця, в якому виникла прострочена заборгованість, а також за кожен наступний місяць прострочення встановленого терміну - 10% від простроченої суми (копія паспорта - арк. 16 зворот). 
Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджена рішенням правління Товариства (протокол № 874 від 26.10.2021), не підписана ОСОБА_1 (її копія - арк. 19-25).
Відповідно до копії платіжної інструкції № TR.54522771.67709.8810 від 14.12.2021, на рахунок ОСОБА_1 перераховано 70500 грн 00 коп. кредитних коштів за договором № 1002045606401 від 14.12.2021 (арк. 28).
У повідомленні ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_1 від 31.10.2023 за вих. № КНО-44.2.2/47, яке відправлене останньому рекомендованим листом через ПАТ «Укрпошта», Товариство вимагає негайно погасити заборгованість за укладеним ними кредитним договором в загальній сумі 103166 грн 25 коп. В цьому повідомленні також зазначається, що у разі невиконання відповідачем вимог, які в ньому містяться, позивач застосує примусове стягнення вказаної заборгованості у судовому порядку (копія повідомлення - арк. 25 зворот-26).
У наданому позивачем розрахунку спірної заборгованості зазначено, що станом на 29.10.2023 ОСОБА_1 має перед АТ «ПУМБ» заборгованість за укладеним ними кредитним договором в сумі 103166 грн 25 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту – 64625 грн 52 коп.; за відсотками – 8 грн 72 коп.; за комісією – 38532 грн 01 коп. (арк. 28 зворот-29).
З вказаного розрахунку й виписки по рахунку ОСОБА_1 (арк. 30) вбачається, що останній платіж на виконання кредитного договору ним здійснено 11.05.2022 та що фактично на погашення заборгованості ним сплачено: 5874 грн 48 коп. - за кредитом, 3 грн 03 коп. - за відсотками та 4714 грн 83 коп. - комісія, а разом 10592 грн 34 коп.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково, що підтверджується копією виписки з акта огляду його медико-соціальною експертною комісією (арк. 72).
Аналізуючи правові норми, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.
Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» приписує, що у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, таке: тип кредиту (п. 2), відсоткова ставка, її тип та порядок обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору; усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (п. 9), загальний розмір наданого кредиту (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 5).
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Пунктом 5 заяви № 1002045606401 від 14.12.2021 передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% - в сумі 2107 грн 95 коп. Проте ні у цій заяві, ні в інших наявних у справі доказах нема переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена ця щомісячна комісія. Крім того, як вірно зазначив суд І інстанції, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» до послуг, за які сплачується комісія, не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, так як її споживач має право отримувати безоплатно. Отже норма укладеного сторонами кредитного договору, що міститься у пункті 5 заяви № 1002045606401, є нікчемною. 
Відповідачем оплачено комісійні на загальну суму 4714 грн 83 коп. З наведеного у попередньому абзаці випливає, що вони мають бути враховані на погашення заборгованості за кредитом. Відповідно з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути таку заборгованість: 64625 грн 52 коп. - за кредитом + 8 грн 72 коп. - за процентами за користування кредитом – 4714 грн 83 коп. (сплачені відповідачем кошти, спрямовані позивачем на погашення заборгованості по комісії) = 59919 грн 41 коп., а не 64634 грн 24 коп., як визначив суд І інстанції. 
Інші доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам. Так: 
- умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено, що кредитні кошти позивачем надаються відповідачеві на 24 місяці, тобто з 14.12.2021 по 14.12.2023; подаючи позов 27.12.2023, позивач не вимагає від відповідача дострокового повернення суми кредиту;
- пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Але позивачем не нараховувались ні неустойка (штраф, пеня) ні втрати внаслідок інфляції, ні 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України;
- судом І інстанції відмовлено у стягненні комісії за обслуговування кредиту.
Крім того, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то АТ «ПУМБ» слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору, справленого з позовної заяви, в сумі 1247 грн 10 коп. (59919 грн 41 коп. - розмір фактично задоволених вимог) : 103166 грн 25 коп. (ціна позову) х 2147 грн 20 коп. (розмір сплаченого за подання позову судового збору, арк. 32) = 1247 грн 10 коп.).
В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України з АТ «ПУМБ» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 293 грн 50 коп. (4026 грн 00 коп. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, виходячи з оспорюваної суми 64634 грн 24 коп.) х 7,29% (розмір відхилених позовних вимог апеляційним судом) = 293 грн 50 коп.).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2024 року змінити.
Стягти з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» 59919 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 41 коп. кредитної заборгованості.
Компенсувати Акціонерному товариству «Перший Український міжнародний банк» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору у сумі 1247 (одна тисяча двісті сорок сім) грн 10 коп. 
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягти з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь держави 293 (двісті дев`яносто три) грн 50 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий:                                               Судді: