ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2025 р.                                      Справа№ 910/14598/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сибіги О.М.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 08.01.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024
Повний текст ухвали складено та підписано 22.08.2024
про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі № 910/14598/17 (суддя ДЖАРТИ В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Консорис Партнери"
про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 по справі №910/14598/17 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі № 910/14598/17 задоволено частково. 
Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі                                       № 910/14598/17 щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" заборгованість за кредитом у розмірі              2 400 000,00 дол. США, 95 000,00 дол. США заборгованість за процентами, 16 055 388,09 грн. пені та штраф у розмірі 5000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Визнано наказ Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі                                    № 910/14598/17 щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" заборгованість за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол. США, 95 000,00 дол. США заборгованість за процентами, 16 055 388,09 грн. пені та штраф у розмірі 5000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що зобов`язання ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання" як поручителя за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 припинено на підставі статей 559, 606 ЦК України. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати судового збору не припинені, тому що виникло на підставі рішення суду від 01.08.2019 у справі № 910/14598/17.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 по справі № 910/14598/17, 30.08.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (через систему "Електронний суд") надійшла апеляційна скарга в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі №910/14598/17та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржувану ухвалу прийнято з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" по справі № 910/14598/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Скрипка І.М., Вовк І.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14598/17. 
26.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/14598/17.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14598/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 та призначено розгляд справи на 20.11.2024.
15.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що кредитор та боржник за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 поєднались в одній особі - ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)".
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відставкою судді Вовка І.В. 
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 справу № 910/14598/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Сибіги О.М., суддів Скрипки І.М.,                     Яковлєва М.Л.
19.11.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 відкладено розгляд апеляційної скарги на 08.01.2025.
06.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" надійшли додаткові пояснення, в яких доводи апеляційної скарги підтримує та зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" не набувало право вимоги за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012, відповідно поєднання боржника та кредитора в одній особі не відбулося. 
Розпорядженням в.о. Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відпусткою суддів Скрипки І.М. та Яковлєва М.Л.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 справу № 910/14598/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Пономаренко Є.Ю., Шапран В.В.
06.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024.
Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 без змін, з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 позов було задоволено частково, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" заборгованість за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол. США, 95 000,00 дол. США заборгованості за процентами, 16 055 388,09 грн. пені та штраф у розмірі 5000,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 59 160,00 грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 59 160,00 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.
06.11.2019 на виконання вищевказаного рішення суду було видано відповідні накази.
08.08.2024 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" до суду надійшли заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.
Подана заява обґрунтована тим, що зобов`язання за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2021 є припиненим на підставі приписів статті 606 Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що 04.02.2015 між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу                  Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором              № 196/12-KL від 28.08.2012, укладеним між ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" та ПАТ "Златобанк".
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 у справі № 910/17763/17, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021, договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236, визнано недійсним з моменту укладення.
Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2021 року касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі № 910/17763/17 закрито.
29.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Депт Фінанс" за результатами електронного аукціону стало переможцем Лоту: Право вимоги до ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012.
20.10.2023 ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" сплатило ПАТ "Златобанк" кошти у розмірі 30 100 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 128 від 20.10.2023.
25.10.2023 між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 196/12-KJL від 28.08.2012.
26.10.2023 між ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" та ТОВ "Юридична фірма "Алєксєєв, Боярчуков та Партнери" укладено договір № 26-10/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким ТОВ "Юридична фірма "Алєксєєв, Боярчуков ТА Партнери" набуло права вимоги до ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
27.10.2023 ТОВ "Юридична фірма "Алєксєєв, Боярчуков та Партнери" повідомило ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання" та ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" про укладання договору № 26-10/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 26.10.2023 за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
25.01.2024 між ТОВ "Юридична фірма "Алєксєєв, Боярчуков та Партнери" (кредитор) та ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" (новий кредитор) укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги (надалі - договір відступлення), за яким ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" набуло право вимоги за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
За умовами п. 2.2. договору відступлення новий кредитор з моменту повного виконання ним зобов`язань, передбачених пунктом 4.1 договору, та зарахування коштів на поточний рахунок кредитора у розмірі та на умовах, визначених пункту 4.1 договору, набуває всі права кредитора за основним договором, зокрема, але не виключно: право вимагати належного виконання боржником зобов`язань за основним договором щодо сплати боржником грошових коштів у сумах, вказаних у додатку №1 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основним договором. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основним договором переходять до нового кредитора відповідно до цього договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права за всіма договорами, які були укладені з метою забезпечення виконання основного договору, що вказані у додатку №1 до цього договору.
За відступлення прав вимоги за основним договором, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує кредитору грошові кошти у сумі 33 110    000,00 грн. без ПДВ протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту укладення договору (п. 4.1. договору відстплення).
Відповідно до п. 3.4. договору відступлення новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором відповідно до пункту 2.2 договору, з моменту виконання зобов`язань, встановлених пунктом 4.1 договору, припиняється основне зобов`язання боржника за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012, у зв`язку із поєднанням кредитора та боржника в одній особі відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України та ст. 204 Господарського кодексу України, внаслідок чого припиняються усі акцесорні зобов`язання, передбачені в додатку 1 до договору, в тому числі зобов`язання за договором іпотеки, укладеним 28.08.2012 з Іпотекодавцем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., реєстровий №2184, тощо, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про заставу", п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України.
За відступлення прав вимоги новий кредитор сплатив 33    110    000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 7 від 25.01.2024.
За приписами статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Загальні підстави припинення зобов`язань визначено у статті 598 Цивільного кодексу України, за змістом якої зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до статті 606 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.
Поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної у законі підстави зобов`язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки.
За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок укладення договору відступлення права вимоги від 25.01.2024 між ТОВ "Юридична фірма "Алєксєєв, Боярчуков та Партнери" та ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" відбулася заміна кредитора в зобов`язаннях за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012, а боржником за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 є одна й та ж сама особа - ТОВ "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)".
Таким чином, мало місце поєднанням боржника і кредитора в одній особі, відтак зобов`язання за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 є припиненими на підставі статті 606 Цивільного кодексу України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припинення зобов`язання за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012, стягнення заборгованості за яким було предметом спору у даній справі, є підставою визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/14598/17 щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" заборгованості за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол. США, 95 000,00 дол. США заборгованість за процентами, 16 055 388,09 грн. пені та штраф у розмірі 5000,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню. 
Поряд з цим, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 196/12-КL від 28.08.2012, 11.08.2017 між ТОВ "ФК "Фактор Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання" укладено договір поруки № 1108/17-1. Означений правочин став підставою для солідарного обов`язку ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання" по стягненню заборгованості за кредитним договором № 196/12-КL від 28.08.2012, яка була предметом розгляду у даній справі.
Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання (ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України).
Враховуючи припинення зобов`язання за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012 на підставі статті 606 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зобов`язання ТОВ "Діскавері - Завод бурового обладнання", як поручителя за договором поруки № 1108/17-1 від 11.08.2017, є припиненими, що є підставою для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/14598/17 щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Завод бурового обладнання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" заборгованості за кредитом у розмірі 2 400 000,00 дол. США,                   95 000,00 дол. США заборгованості за процентами, 16 055 388,09 грн. пені та штрафу у розмірі 5000,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню.
В частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 59 160,00 грн судового збору накази Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/14598/17 не підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню, оскільки припиненим є зобов`язання саме за кредитним договором №196/12-KL від 28.08.2012 та договором поруки від 11.08.2017, тоді як зобов`язання зі сплати судового збору виникло на підставі рішення суду від 01.08.2019 у даній справі.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржуване судове рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 у справі № 910/14598/17, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.
Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі №910/14598/17- залишити без змін.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі №910/14598/17 - залишити без змін.  
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.02.2025.

Головуючий суддя                                                                      О.М. Сибіга 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                В.В. Шапран