П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/3184/24	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,
повний текст судового рішення
складено 17.05.2024, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Димерлія О.О.,
суддів: Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 у справі №420/3184/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, та картки відмови в прийнятті митної декларації
У С Т А Н О В И В:
30.01.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UА500080/2024/000004/2 від 20.01.2024;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2024/000028.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним до контролюючого органу подано усі необхідні документи з метою підтвердження митної вартості товару за першим (основним) методом – за ціною договору. Натомість, Одеською митницею безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500080/2024/000004/2 від 20.01.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2024/000028.
Відповідач із позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи про те, що подані декларантом до контролюючого органу документи містяться розбіжності, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Означене зумовило необхідність витребування додаткових документів. Декларантом до митного органу надіслано лист у якому зазначено про подання усіх документів з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів. Оскільки виявлених розбіжностей усунуто не було митним органом здійснено коригування митної вартості товару за резервним методом. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 у справі № 420/3184/24 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» задоволено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що декларантом подано усі документи, які надавали митному органу можливість визначити митну вартість товару за першим методом. Такі документи підтверджують числове значення митної вартості та не містять розбіжностей. Також, окружним адміністративним судом зазначено, що неведені суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА500080/2024/000004/2 від 20.01.2024 обґрунтування спростовуються поясненнями декларанта та поданими до митного органу документами.
Не погодившись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції митним органом подано апеляційну скаргу у якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норми матеріального права, Одеською митницею викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги Одеською митницею не зазначено, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги повністю дублює зміст відзиву на позовну заяву (т.І а.с.67-86,т.ІІ а.с.1-21).
Згідно із поданим позивачем до суду апеляційної інстанції відзивом на апеляційну скаргу, рішення від 17.05.2024 у справі № 420/3184/24 Одеським окружним адміністративним судом прийнято із повним дотриманням норм матеріального та процесуального права. При цьому, на думку ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН», наведені в апеляційній скарзі доводи митного органу не спростовують висновків суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного митного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.
Зокрема, колегією суддів установлено, що 04.01.2022 між "GP Battery (Poland) Sp. z o.o." (Продавець) та ТОВ "ЕН ДІСТРІБ`ЮШН" (Покупець) укладено контракт № 4/2022, за умовами якого Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець зобов`язується приймати й оплачувати партії товарів, по цінам та в кількості, вказаним у параграфах 2.1 та 3.1.
На виконання умов вищевказаного контракту компанією "GP Battery (Poland) Sp. z o.o." (Продавець) на користь ТОВ "ЕН ДІСТРІБ`ЮШН" (Покупець) поставлено наступний товар:
1) первинні елементи живлення циліндричні, діоксид-марганцеві, лужні, побутового призначення ТМ "GP" в блістерах та без них: Батарейка Alkaline 12.0V арт. GPPBA23AF002 - 40000 (Блістер 5 шт.. в упаковці - 8000 блістерів); Батарейка Alkaline 12.0V арт. GPPBA27AF002 - 30000 (Блістер 5 шт. в упаковці - 6000 блістерів). Виробник: GP Battery Marketing (Hong Kong) Limited. Торгівельна марка: ТМ "GP". Країна віробніцтва: CN. Місць: 70 CT; 
2) первинні елементи живлення, кнопкові, діоксид-марганцеві, лужні, побутового призначення ТМ "GP" в блістерах та без них: Батарейка Alkaline button cell. 1.5V арт. GPPBA164F004 - 25000 ( Блістер 10 шт. в упаковці - 2500 блістерів); Батарейка Alkaline button cell. 1.5V арт. GPPBA177F004 – 80000 (Блістер 10 шт.. в упаковці – 8000 блістерів); Батарейка Alkaline button cell. 1.5V арт. GPPBA189F007 - 60000 (Блістер 10 шт. в упаковці - 6000 блістерів);Батарейка Alkaline button cell. 1.5V арт. GPPBA192F005 – 70000 (Блістер 10 шт. в упаковці – 7000 блістерів); Виробник: GP Battery Marketing (Hong Kong) Limited. Торгівельна марка: ТМ "GP". Країна віробніцтва: CN. Місць: 47 CT; 
3) первинні елементи живлення циліндричні, діоксид-марганцеві, сольові, побутового призначення ТМ "GP" в блістерах та без них: Батарейка SUPERCELL 1.5V (R20) арт. GPPCC13SC002 - 33000 (ПВХ плівка 2 шт.. в упаковці - 16500 упаковок); Батарейка GREENCELL 1.5V (R6) арт. GPPCC15KC030 - 200000 (ПВХ плівка 2 шт.. в упаковці - 10000 упаковок); Батарейка GREENCELL 1.5V (R3) арт. GPPCC24UC026 - 400000 (ПВХ плівка 2 шт.. в упаковці - 30000 упаковок); Батарейка GREENCELL 1.5V (R20) арт. GPPCC13KC010 - 48000 (ПВХ плівка 2 шт.. в упаковці - 100000 упаковок); Батарейка GREENCELL 1.5V (R14) арт. GPPCC14KC014 - 20160 (ПВХ плівка 2 шт.. в упаковці - 200000 упаковок); Виробник: GP Battery Marketing (Hong Kong) Limited. Торгівельна марка: "GP". Країна віробніцтва: CN. Місць: 1047 CT; 
4) первинні елементи - батарейки, діоксід-марганцеві типу крона в блістерах та без них: Батарейка GREENCELL 9.0V (6F22) арт. GPPVCF9VG006 – 10000 (Блістер 1 шт. в упаковці – 10000 блістерів); Батарейка SUPERCELL 9.0V (6F22) арт. GPPVCS9VS004 - 30000 ( ПВХ плівка 1 шт.. в упаковці - 30000 упаковок);Виробник: GP Battery Marketing (Hong Kong) Limited. Торгівельна марка: "GP". Країна віробніцтва: CN. Місць: 110 CT; 
5) первинні елементи літієві циліндричні ТМ "GP" в блістерах та без них: Батарейка літієва фото 3.0V арт. GPPCL123A136 - 4050 (Блістер 1 шт. в упаковці - 4050 блістерів); Батарейка літієва фото 3.0V арт. GPPCL0CR2054 – 1350 (Блістер 1 шт. в упаковці – 1350 блістерів); Виробник: GP Battery Marketing (Hong Kong) Limited. Торгівельна марка: ТМ "GP". Країна віробніцтва: CN.Місць: 12 CT; 
6) нові літієві кнопкові первинні батарейки ТМ "GP" в блістерах та без них: Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL1216015 - 4000 шт. (Блістер 5 шт. в упаковці - 800 блістерів); Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL1220029 - 4000 шт. (Блістер 5 шт. в упаковці - 800 блістерів); Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL1616028 – 6000 шт. (Блістер 5 шт. в упаковці – 1200 блістерів); Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL1620033 – 8000 шт. ( Блістер 5 шт. в упаковці – 1600 блістерів); Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL2032185 – 19800 шт. (Блістер 5 шт. в упаковці – 19800 блістерів); Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL2430054 – 3000 шт. (Блістер 5 шт. в упаковці – 600 блістерів); Літієвий елемент 3.0 V арт. GPPBL2450054 - 6000 шт. (Блістер 5 шт. в упаковці - 1200 блістерів); Виробник: GP Battery Marketing (Hong Kong) Limited. Торгівельна марка: ТМ "GP". Країна віробніцтва: CN. Місць: 42CT.
З метою здійснення митного оформлення товару, 20.01.2024 ТОВ "ЕН ДІСТРІБ`ЮШН" (Покупець) до митного органу подано митну декларацію №24UA500080000746U9, у якій митну вартість товару декларантом визначено за ціною контракту.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення ТОВ "ЕН ДІСТРІБ`ЮШН" до контролюючого органу, разом з декларацією, подано такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) 4328057951/2024 від 11.01.2024; пакувальний лист (Packing list) 4328057951/2024 від 11.01.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) AG40073 від 16.01.2024; декларацію про походження товару (Declaration of origin) 4328057951/2024 від 11.01.2024; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №164 від 07.12.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №24 від 17.01.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 4/2022 від 04.01.2022; договір про надання послуг митного брокера 19/08/2023 від 19.08.2023; договір (контракт) про перевезення 27/11/23 від 27.11.2023; разовий дозвіл на в`їзд № ПР-010185 від 20.01.2024.
Під час перевірки документів, які подано декларантом на підтвердження митної вартості товару, фахівцями контролюючого органу установлено, що в них містяться розбіжності, а саме: 
1) відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу від 11.01.2024 № 4328057951/2024 поставка товару здійснюється на умовах FCA Gdansk, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; 
2) п.6.1 зовнішньоекономічного договору (контракт) від 4/2022 № 04.01.2022 встановлено умови прийому товару, а саме коносамент, рахунок, сертифікат походження, проте не всі вказані документи були подані до митного оформлення. Зазначене викликає сумніви у достовірності поданих до митного оформлення документів; 
3) декларантом надано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 17.01.2024 № 24, але у поданому документі допущені помилки у графі «покупець» , що може свідчити про ознаки підробки вказаного документа.
У зв`язку з чим, на підставі вимог ч.3  ст.53 Митного кодексу України, контролюючим органом було зобов`язано декларанта протягом 10-ти календарних днів надати додаткові документи, зокрема: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; прайскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст.254 Митного кодексу України.
Колегією суддів установлено, що 20.01.2024 ТОВ "ЕН ДІСТРІБ`ЮШН" до митного органу надіслано лист, яким адресата повідомлено про подання усіх необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. 
За результатом розгляду питання щодо митного оформлення зазначеного у митній декларації товару Одеською митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UА500080/2024/000004/2 від 20.01.2024 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2024/000028.
Не погодившись із коригуванням митним органом заявленої декларантом у митній декларації митної вартості товару позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються порядку визначення митної вартості товарів, правомірності рішення відповідача щодо коригування митної вартості товару, який імпортується на митну територію України.
Такі правовідносини урегульовано положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI  (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із ч.1  ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII  цього Кодексу  та цією главою.
За приписами ч.2  ст.52 Митного кодексу України  декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Відповідно до ч.1  ст.53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2  статті 53 Митного кодексу України  передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у  частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Отже,  Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом до митного органу з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч.ч.3-5  ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6  ст.53 Митного кодексу України).
Частиною 2  статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у  частині першій  статті 58  цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9  цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених  частиною третьою  статті 53  цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом  доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до  розділу Х цього Кодексу  в розмірі, визначеному  органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до  глави 4 цього Кодексу  або до суду.
Згідно із ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Згідно із  ст.58 Митного кодексу України  метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень  частини десятої  цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у  пункті 2 частини першої  статті 57  цього Кодексу.
Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.
При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
Відтак, приписи вказаних норм права зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі поданих декларантом документів та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з даною обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Між тим, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які надають змогу пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості  та жодним чином не всі, які передбачені  статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, зокрема, тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
За наслідком дослідження поданих декларантом до митного оформлення документів колегією суддів установлено, що вони ідентифікують оцінюваний товар та містять об`єктивні і достовірні відомості, що піддавались обчисленню, а також обґрунтовують митну вартість товарів за ціною договору згідно із вимогами частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.
Однак, під час перевірки поданих декларантом до митного органу документів фахівцями контролюючого органу установлено, що вони містять розбіжності, а саме: 
- у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення;
- п.6.1 зовнішньоекономічного договору (контракт) від 4/2022 № 04.01.2022 встановлено умови прийому товару, а саме коносамент, рахунок, сертифікат походження, проте не всі вказані документи були подані до митного оформлення;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 17.01.2024 № 24 містить помилки у графі «покупець».
Натомість, з такою позицією митного органу погодитися неможливо з огляду на таке. 
Стосовно доводу суб`єкта владних повноважень про те, що подані декларантом документи не містять відомостей про здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, суд апеляційної інстанції відмічає наступне. 
Згідно із п.7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме витрати на страхування цих товарів. 
Отже, понесені покупцем витрати на страхування включаються до митної вартості лише у разі якщо такі витрати були фактично сплачені або підлягають сплаті.
З матеріалів справи убачається, що поставка товару у межах досліджуваних правовідносин здійснювалась на умовах FCA PL Gdansk. 
Апеляційний суд зазначає, що за офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) FCA (...namedplace) англ. FreeCarrier, або Франко перевізник (назва місця) термін, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. 
За умов поставки FCA поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього; б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем, нерозвантаженим з транспортного засобу продавця. 
Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки.
За умовами поставки FCA страхування вантажу не є обов`язковим.
Як стверджує позивач, імпортований в Україну товар не страхувався. 
Колегія суддів зазначає, що Одеською митницею не доведено, а судом апеляційної інстанції не установлено, що імпортований позивачем в Україну товар страхувався, а тому така обставина жодним чином не впливає на визначення митної вартості товарів. 
Відтак, беручи до уваги наведене, апеляційний адміністративний суд уважає безпідставним посилання скаржника стосовно того, що надані до митного оформлення документи (контракт, інвойс, транспортні (перевізні) документи тощо) не містять відомостей щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.
Відносно подання декларантом до митного оформлення усіх документів, перелік яких наведено у п.6.1 зовнішньоекономічного договору (контракт) від 4/2022 № 04.01.2022.
Так, у пункті 6.1 контракту від 4/2022 № 04.01.2022 наведено перелік товаросупровідних документів, а саме коносамент, рахунок, сертифікат походження.
Коносамент - це товаророзпорядчий документ, цінний папір, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.
Тобто, коносамент видається у разі здійснення морського перевезення вантажу, а не наземного. 
Зазначення у пункті 6.1 контракту від 4/2022 № 04.01.2022 серед товаросупровідних документів коносаменту пов`язано із тим, що умовами контракту передбачено два можливих способи поставки товару - морська (FOB Порти Китаю та Hong Kong) та наземна (FCA Gdansk) (п.4.1 контракту).
У даному випадку доставка товару здійснювалася автомобільним транспортом згідно автотранспортної накладної від 16.01.2024 № AG40073, у зв`язку з чим коносамент не оформлявся.
Щодо ненадання сертифікату походження слід відмітити, що він не є документом, який містить відомості щодо складових ціни товару, а тому жодним чином не впливає на митну вартість товару.
Крім того, країна походження товару заявляється митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.
Згідно ч.6 ст.43 Митного кодексу України декларація про походження товару - письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару. 
Як установлено колегією суддів, декларантом до митного оформлення подавався інвойс від 11.01.2024 №4328057951/2024, де зазначено країну походження товару - Китай, та декларацію про походження товару від 11.01.2024 №4328057951/2024.
З урахування означеного суд апеляційної інстанції зазначає, що за наслідком аналізу сукупності усіх поданих позивачем до митного оформлення документів митний орган мав можливість встановити, що країною імпортного в Україну товару є Китай.
Наведене спростовує доводи відповідача у відповідній частині обґрунтувань апеляційної скарги.  
Стосовно тверджень митного органу про те, що рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 17.01.2024 № 24 містить помилки у графі «покупець», апеляційний адміністративний зазначає таке.
За результатом дослідження наявного у матеріалах справи рахунку на оплату №24 від 17.01.2024 колегією суддів установлено, що в графі «покупець» зазначено ТзОВ «ЕН Дистриб`юшн».
Організаційно-правовою формою декларанта є товариство з обмеженою відповідальністю. 
Дослідивши у сукупності зміст наявних у матеріалах справи документів стосовно транспортних послуг апеляційний адміністративний суд вказує, що неправильне зазначення скорочення організаційно-правової форми юридичної особи жодним чином не спростовує, що транспортні послуги надавались саме ТОВ «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН».
З даного приводу слід також зауважити, що наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність такої розбіжності не свідчить про неправильне визначення позивачем митної вартості товару.
З урахування установлених фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що подані декларантом документи містять усі відомості, які підтверджують задекларовану ТОВ «ЕН ДИСТРИБ`ЮШН» митну вартість товару.
Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом для митного оформлення товару документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, як і не доведено неможливості визначення митної вартості за першим методом (за ціною договору).
Між тим, колегія суддів уважає необґрунтованими доводи скаржника стосовно спрацювання системи управління ризиками, оскільки вказане є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Посилаючись на такі обставини контролюючий орган має довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; митну вартість за відповідною вантажною митною декларацією не було відкориговано; рішення про коригування (якщо воно приймалося) не оскаржено до суду та скасовано судом. 
Тоді як, матеріали справи таких доказів не містять.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду щодо протиправності та наявності законодавчо передбачених підстав для скасування спірних рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UА500080/2024/000004/2 від 20.01.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500080/2024/000028.
Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано усіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 у справі №420/3184/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ДІСТРІБ`ЮШН» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, та картки відмови в прийнятті митної декларації – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький    Ю.В. Осіпов