УХВАЛА
14 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 199/1835/22 
провадження № 61-3141ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду 
від 11 серпня 2022 року у справі № 199/1835/22 за позовом товариства 
з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (далі - ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
20 січня 2025 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 27 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі № 199/1835/22 за заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача по справі за позовом ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 
від 05 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі № 199/1835/22 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція 
з повернення боргів» про заміну стягувача у справі за позовом ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Ухвалою Дніпровського Апеляційного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року (про відмову у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції) повернуто заявнику.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року (про відмову в роз`ясненні судового рішення) залишено без руху.
Надано ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання доказів надсилання копії апеляційної скарги з копіями доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи та документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
Роз`яснено, що в разі неподання доказів надсилання копії апеляційної скарги 
з копіями доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи та документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги - апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.
 
12 березня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху та на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Щодо оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про залишення без руху апеляційної скарги 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову 
у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову 
в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу 
в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Даний перелік є вичерпним і відсутність у цій нормі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху - є розумним, так як не позбавляє особу права подати заяву про усунення недоліків.  
Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції про залишення без руху апеляційної скарги не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду                           від 10 березня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху слід відмовити.
Щодо оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
Встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду 
м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 11 серпня 2022 року                                     у вищевказаній справі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року у вищевказаній справі.
У частині першій статті 353 ЦПК України закріплено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Даний перелік ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що                      не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Отже, окремо від рішення суду не може бути оскаржена ухвала про відмову 
у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга                     не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись пунктами 1, 3 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 
2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Г. В. Коломієць
                            
                                                                                                        Б. І. Гулько
 
                                                                                                        Д. Д. Луспеник