УХВАЛА
03 лютого 2025 року
м. Київ
 
справа № 569/24170/23
провадження № 61-1357ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова Микити Дмитровича на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд: стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 квітня 2016 року 
у розмірі 111 924,29 грн станом на 18 жовтня 2023 року, яка складається 
з: 67 249,56 грн - заборгованість за кредитом; 44 674,73 грн - заборгованість по відсоткам.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 67 249,56 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» сплачений судовий збір 
у розмірі 1 610,40 грн.
 
Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова О. М. про ухвалення додаткового рішення у справі № 569/24170/23 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн. 
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року 
в оскаржуваній частині змінено, зменшивши розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитом з 67 249,56 грн на 44 239,17 грн.
У решті оскаржене рішення залишено без змін.
Здійснено перерозподіл судових витрат стягнувши з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 41,17 грн судового збору.
 
Додатковою постановою Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року 
у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова М. Д. про стягнення з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 65 000,00 грн відмовлено.
 
30 січня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга представника 
ОСОБА_1 - адвоката Курлапова М. Д. на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року у вищевказаній справі, в якій представник заявника просить Верховний Суд в апеляційному порядку переглянути оскаржуване судове рішення, скасувати його та ухвалити нове про задоволення заяви про ухвалення додаткової постанови.
Апеляційна скаргане може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику з таких підстав.
 
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.
 
Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою-четвертою цієї статті. 
 
Згідно з частиною першою статті 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають 
в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).
 
Відповідно до частини другої статті 24 ЦПК України Верховний Суд переглядає 
в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Згідно частин другої-четвертої статті 23 ЦПК України, справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
Справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:
1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;
2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.
 
Таким чином, справа за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не відноситься до категорій справ, які розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції.
Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».
Відповідно до статей 25, 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.
 
Виходячи з викладеного, Верховний Суд звертає увагу представника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова М. Д., що цивільним процесуальним законодавством                                   не передбачено апеляційний перегляд Верховним Судом додаткової постанови суду апеляційної інстанції, яка постановлена у справі за позовом банку до особи про стягнення заборгованості.
 
Верховний Суд в такій категорії справи може переглянути додаткову постанову апеляційного суду лише як суд касаційної інстанції. 
Посилання представника заявника на те, що Рівненський апеляційний суд у справі № 569/24170/23 як суд першої інстанції розглядав заяву заявника про розподіл судових витрат (вирішував питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу), Верховний Суд не бере до уваги, оскільки такі доводи представника заявника є хибним трактуванням ним норм законодавства.
 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова М. Д. на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року підлягає поверненню без розгляду.
 
Верховний Суд роз`яснює заявнику та його представнику, що вони не позбавлені права оскаржити додаткову постанову Рівненського апеляційного суду                                        від 30 грудня 2024 року шляхом подачі касаційної скарги у встановленому законом порядку. 
 
Керуючись статтями 23, 25, 388 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова Микити Дмитровича на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Г. В. Коломієць