УХВАЛА
31 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 523/22409/23
провадження № 61-303вп24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О. розглянув питання визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1   до  ОСОБА_2   про стягнення аліментів,
 
ВСТАНОВИВ:
26 грудня 2024 року до Верховного Суду надійшла справа № 523/22409/23, передана за ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року для визначення підсудності справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у порядку статті 29 ЦПК України.
Суд першої інстанції, передаючи справу до Верховного Суду для визначення підсудності, виходив з встановлених обставин проживання сторін у справі, які є громадянами України, за межами України.
Проте такий висновок суду першої інстанції не відповідає зібраним у справі матеріалам.
Згідно з матеріалами справи позивач ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідок від 13 червня 2017 року № 5138-7065 та від 17 січня 2019 року № 5138-5000014812  ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, адресою їх фактичного місця проживання/перебування є АДРЕСА_2 .
З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 21 грудня  2023 року № 374527 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_3 .
Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
Отже, суддя Верховного Суду визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за межами України.
При дослідженні матеріалів цивільної справи № 523/22409/23  встановлено,  що сторони є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадян України.
Водночас документи, які містяться в матеріалах справи, не є належними, достатніми та допустимими доказами на підтвердження обставин проживання обох сторін за межами України.
Враховуючи відсутність відповідних доказів на підтвердження факту проживання за межами України сторін, Верховний Суд позбавлений процесуальних підстав й можливості вирішити питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1   до  ОСОБА_2   про стягнення аліментів.
Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Відмовити у визначенні підсудності справи за позовом  ОСОБА_1   до  ОСОБА_2   про стягнення аліментів.
Матеріали справи повернути Суворовському районному суду м. Одеси.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                        С. О. Карпенко