Справа № 344/12223/23 
Провадження № 22-ц/4808/213/25 
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)         Максюти І.О.,
суддів:                                 Баркова В.М., Бойчука І.В., 
секретаря                                Шемрай Н.Б.
з участю        представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рокетської С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Антоняком Т.М. 25 червня 2024 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 26 червня 2024 року, 
в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк»   з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 22 лютого 2018 року.
Сторони домовились, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується Паспортом споживчого кредиту. 
Отже, підписавши заяву між сторонами, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
У подальшому ОСОБА_1 , ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 20 травня 2019 року, отримала картку типу «Преміальна картка Platinum» (кредитний ліміт до 100 000,00 гривень).
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
В редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01 березня 2019 року, згідно до пункту 2.1.1.2.12 Договору, сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зообов`язань клієнта з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 74,4% , зокрема для преміальних карток «Platinum».
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 22 лютого 2023 року має заборгованість в розмірі 97 353,12 грн, яка складається з: 81 078,60 грн - заборгованість за кредитом; 0,00 грн – заборговані за нарахованими відсотками; 16 274,52 грн – за простроченими відсотками; 0,00 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн – нарахована пеня; 0,00 грн – нараховано комісії.
Банк просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 22.02.2018 року в розмірі 97 353,12 грн та судові витрати у розмірі 2684,00 грн (а.с. 1-5, том 1).
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням (заочним) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.01.2018 року у розмірі 97 353,12 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн (а.с.223-226, том 1).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ходіної Н.В. про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2024 року відмовлено (а.с.28-30, том 2).
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права. 
Вказує, що в Анкеті-заяві від 22.02.2018 року (єдиний документ, підписаний нею) не міститься відповідних істотних умов кредитного договору, відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, не зазначено суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, не визначено розмір процентів за користування кредитом.
Оскільки в анкеті-заяві строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, то неправомірним та безпідставним є списання банком внесених на погашення боржником коштів у рахунок погашення відсотків за користування кредитом, отже, вони повинні бути віднесені на погашення тіла кредиту.
Апелянт вважає, що за таких умов фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» повернуті в повному обсязі.
Крім того, за розрахунком заборгованості (станом на 22.02.2023 року), наданим Банком, вказано, що відповідачем погашено заборгованість за кредитом у загальному розмірі 2 514 281,62 грн, що у 32 рази перевищує розмір максимально встановленого кредитного ліміту (78 000,00 грн).
Таким чином, на думку апелянта, із розрахунку заборгованості вбачається, що нею було не лише погашено заборгованість за кредитним договором, а й здійснено переплату за вказаним договором.
Стосовно розміру заборгованості, яку позивач просить стягнути, вказує, що оскільки станом на 27 грудня 2022 року кредитний ліміт становив 0,00 гривень, а позивач звернувся до суду у червні 2023 року з вимогою сплатити заборгованість за тілом кредиту та простроченими відсотками у розмірі 97 353,12 грн, виникає питання, на підставі якої суми Банком було нараховано заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Також з матеріалів справи встановлено, що сума кредитного ліміту була змінною та коливалась у межах від 0,00 грн до 78 000,00 грн. Проте, з розрахунку заборгованості не вбачається жодних змін (збільшення або зменшення) у розмірі заборгованості за тілом кредиту.
Таким чином, позивачем неправомірно здійснюється стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 97 353,12 грн, тоді як на час звернення із даним позовом до суду сума кредитного ліміту становила 0,00 грн.
Щодо укладення кредитного договору та не доведення факту ознайомлення з Умовами кредитного договору, зазначає наступне.
На останньому аркуші заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 22 лютого 2018 року міститься графічне зображення підпису клієнта. АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів, які б надавали можливість достовірно установити особу, якій належить зазначений підпис.
Крім того, заява про приєднання (паспорт споживчого кредиту) від 22.02.2018 року не містить відомостей про те, яку саме картку вона отримала; не зазначено розмір кредитного ліміту, який вона обрала. У даній заяві відображені умови кредитування за різними програмами. Також заява містить зауваження, що інформація зберігає чинність та є актуальною до 04.06.2019 року. Поряд з цим, зі змісту заяви вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
Також відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці.
Окрім того, долучений витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не містить підпису споживача.
Наголошує, що розрахунок заборгованості, виписка по рахунку та надані довідки про видачі кредитні картки, зміну умов кредитування не доводять погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів. Надані позивачем докази не підтверджують факту укладення між сторонами кредитного договору від 22.02.2018 року, а відтак і наявності заборгованості за ним.
За наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.53-60, том 2). 
Позиція інших учасників справи
Представником АТ КБ «ПриватБанк» подано відзив на апеляційну скаргу, вважають її необґрунтованою та безпідставною. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін (а.с.68-71, том 2).
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
У судове засідання не з`явилася апелянт ОСОБА_1 , про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення кореспонденції в її електронний кабінет. 
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за її відсутності. 
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі  питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для  вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини  сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає  застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в  позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Вислухавши пояснення представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рокетської С.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача від 22.02.2018 року, яка підписана сторонами, відповідач ОСОБА_1  підтвердила своїм підписом, що погоджується з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і погодилася з ними та такі були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язалася виконувати умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.21, том 1).
Позивач зазначає, що у такий спосіб між сторонами укладено кредитний договір, оскільки на підставі вказаної заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту.   
Як встановлено із анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить даних про відсоткову ставку.
На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останньою позивач надав суду копії  анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг  від 22.02.2018 року (а.с.21, том 1), яка підписана відповідачкою; Паспорт споживчого кредиту від 20.05.2019 року (а.с22-23, том 1), остання сторінка якого  підписана, зокрема відповідачкою; Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinym, World Black Edition, World Elite, Infiniti, VISA Signature (а.с.24-28, том 1), який не підписані представником банку та підпису відповідача не містить; витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак, які не підписані представником банку, а також підпису відповідача не містить (а.с.29-83, том 1); розрахунок заборгованості (а.с.6-18, том 1); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.19, том 1); довідку про надані кредитні картки (а.с.20, том 1) та виписку за договором №б/н за період 07.02.2014-24.02.2023 (а.с.97-184, том 1).
У підписаному ОСОБА_1 20.05.2019 року Паспорті споживчого кредиту у пункті 3 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (а.с.22-23, том 1).
Зокрема, для картки «Platinum» зазначено: сума/ліміт кредиту – до 800 000 грн; строк договору – до 240 місяців; пільговий період – до 55 днів; мета отримання кредиту – споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом (на картковий рахунок).
У пункті 4 Паспорту споживчого кредиту міститься інформація щодо реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту: процентна ставка у пільговий період – 0,00001%; процентна ставка поза межами пільгового періоду – 37,2%; базис розрахунку процентної ставки – виходячи з 360 днів у році; тип процентної ставки – фіксована; порядок змінюваної процентної ставки – змінюваної ставки немає.
У пункті 6 зазначено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Зокрема, процентна ставка, що застосовується в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту – 74,40%.
У пункті 7 Паспорту споживчого кредиту зазначено дату надання інформації – 20.05.2019 року, інформація зберігає чинність та є актуальною до 04.06.2019 року.
Відповідачу при підписанні договору були надані кредитні картки.
Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття – 07.02.2014, термін дії – 02/16, тип картки – Lady Platinum); № НОМЕР_2 (дата відкриття – 07.02.2014, термін дії – 02/16, тип картки – MasterCard World); № НОМЕР_3 (дата відкриття – 22.02.2018, термін дії – 02/19, тип картки – MasterCard Platinum); № НОМЕР_4 (дата відкриття – 19.03.2019, термін дії – 03/20, тип картки – MasterCard Platinum); № НОМЕР_5 (дата відкриття – 27.03.2020, термін дії – 03/23, тип картки – MasterCard Platinum) (а.с.20, том 1).
Позивачем змінювалися умови кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача. 
Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на  ОСОБА_1  (договір б/н), старт карткового рахунку – 07.02.2014 року, картка №  НОМЕР_1 ; зміна кредитного ліміту – 20.05.2019 року (кредитний ліміт – 78 000,00 грн); зміна кредитного ліміту – 27.12.2022 року (кредитний ліміт – 0,00 грн, зменшення кредитного ліміту) (а.с.19, том 1). 
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.01.2018 року, укладеного між «Приват Банком» та ОСОБА_1 , станом на 22.02.2023 року заборгованість становить 97 353,12 грн, яка складається із: 81 078,60 грн - заборгованість за кредитом; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 16 274,52 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн – нарахована пеня; 0,00 грн – нараховано комісії (а.с.6-18, том 1).
Відповідач користувалася наданим картковим рахунком, на якому встановлений кредитний ліміт, про що свідчить виписка по рахунку.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 22.02.2023 року погашена заборгованість за поточним тілом кредиту становить 2 514 281,62 грн; погашена заборгованість за простроченим тілом кредиту – 3721,84 грн; погашена заборгованість за нарахованими відсотками – 2436,14 грн; заборгованість за тілом кредиту – 81 078,60 грн, заборгованість за простроченими відсотками – 16274,52 грн, загальна заборгованість за наданим кредитом – 97 353,12 грн, де процентна ставка на прострочений кредит, річна 74,4% (у період 20.05.2019 по 29.02.2020), процентна ставка на прострочений кредит, річна 37,2% (у період з 01.03.2020 по 31.07.2020), процентна ставка на прострочений кредит, річна – 36,0% (у період з 01.08.2020 по 28.02.2022), процентна ставка на прострочений кредит, річна – 0,00% (у період з 01.03.2022 по 31.03.2022), процентна ставка на прострочений кредит, річна – 20,40% (у період з 01.04.2022 по 31.05.2022), процентна ставка на прострочений кредит, річна – 36,0% (у період з 01.06.2022 по 22.02.2023). Процентна ставка - 3,1 (до 31.07.2020 року) та 3,0 (від 01.08.2020 до 22.02.2023), процентна ставка при порушенні умов кредитування – 6,2 (з 20.05.2019 по 29.02.2020) та 3,1 (з 01.03.2020 по 31.07.2020), 3,0 (з 01.08.2020 по 22.02.2023) (а.с.6-18, том 1).
Застосовані норми права 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
У цьому спорі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua можуть змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор може додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, наданий банком витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із   ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, наданий до суду першої інстанції витяг з них не може розглядатись як складова частина укладеного між сторонами договору.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку процентів за договором від 22.02.2018 року, посилався на Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс, розміщений на сайті: www.privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору, оскільки позивачка підписала анкету – заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 22.02.2018 року (а.с.21, том 1), яка підписана відповідачкою; Паспорт споживчого кредиту від 20.03.2019 року (а.с.22-23, том 1), остання сторінка якого підписана, зокрема відповідачкою. 
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору.
Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Крім того, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22.02.2018 року не зазначено, яку саме платіжну картку отримала ОСОБА_1 та який кредитний ліміт встановлено за карткою.
Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що 20.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.22-23, том 1).
Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці до 50 000 грн (по картці «Універсальна»), до 75 000 грн (по картці «Універсальна Голд»), до 100 000 грн (по картці «Платинум»), тощо, наданого на споживчі потреби, та встановлено строк договору 240 місяців, спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом (на картковий рахунок), пільговий період – до 55 днів, мета отримання кредиту – споживчі потреби.
Відповідно до порядку повернення кредиту, передбаченого п. 5 паспорту споживчого кредиту, встановлено розмір платежів та їх сплату, що здійснюється щомісяця 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, в розмірі 5% від заборгованості, але не менше 100 грн.
Згідно з п. 6 вказаного паспорту споживчого кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, складає 86,40 % по картці «Універсальна», 84,00 % по картці «Універсальна Голд», 74,40 % по картці «Платинум».
Підписаний сторонами 20.05.2019 року паспорт споживчого кредиту є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року та був чинним на час підписання ОСОБА_1 та позивачем паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Згідно із п. 1 ч. 1 Закон України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12).
Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 20.05.2019 року паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеного для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 мали намір укласти договір споживчого кредитування.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час підписання ОСОБА_1 та позивачем паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит.
Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 20 травня 2019 року.
Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону. Включення позивачем паспорту споживчого кредиту в Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд звертає увагу на те, що в розділі 4 паспорту споживчого кредиту дано визначення, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення. В розділі 7 вказаного паспорту зазначається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 04 червня 2019 року.
За таких обставин підстави вважати, що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, викладених у Паспорті споживчого кредиту, в тому числі сплати відсотків, відсутні.
Крім того посилання в апеляційній скарзі на умови кредитування по типу картки відновлювальна лінія, з сумою кредитного ліміту 200 000 грн для Картки «Універсальна» та для картки «Універсальна голд», 300 000 грн для картки Преміальної Платінум, тощо, на споживчі цілі спростовується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картки, оскільки 20.05.2019 року кредитний ліміт максимально збільшився до 78 000,00 грн, з наступним 27.12.2022 року зменшенням кредитного ліміту до 0,00 грн (а.с.19, том 1).
Разом з тим, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.
Враховуючи відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченими відсотками, із врахуванням внесених відповідачкою в порядку погашення заборгованості коштів, сума заборгованості становить 81 078 гривень 60 копійок. 
Отже, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 81 078 гривень 60 копійок. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апелянта про те, що кредитний ліміт дорівнював 0 не приймаються до уваги судом, оскільки зменшення кредитного ліміту не дає підстав вважати, що відповідачка не отримувала кредитних коштів, оскільки такий кредитний ліміт був встановлений у минулі періоди користування кредитною картою.
Відповідачка не спростувала розмір заборгованості за фактично отриманими коштами (тіло кредиту), а її аргументи щодо валового обороту коштів по рахунку не свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту. 
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи те, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Апеляційний суд рішення суду скасовує з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, а тому відповідно апеляційний суд змінює розподіл судових витрат в частині відшкодування судового збору.
Оскільки апеляційний суд змінив суму коштів, яка підлягає стягненню, із відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог за подання позовної заяви, що становить 2235,23 грн (відсоток задоволених позовних вимог становить 83,28% (81078,60 х 100 / 97353,12); 2684*83,28% = 2235,23 грн). 
З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідачки підлягає відшкодуванню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 673,15 грн (відсоток задоволених вимог становить 16,72 %); 4026 х 16,42% ). 
Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2235,23 грн за подання позовної заяви, а відповідачці з позивача підлягає відшкодуванню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 673,15 грн, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню різниця в компенсації судових витрат в сумі 1562,08 грн.
На підставі викладеного, керуючись 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
       п о с т а н о в и в:        
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2024 рокускасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01101, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, код ЄДРПОУ 14360570), заборгованість за кредитним договором б/н від 22.01.2018  року у розмірі  81 078 гривень 60 копійок (вісімдесят одна тисячя сімдесят вісім гривень шістдесят копійок).
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01101, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, код ЄДРПОУ 14360570),  1562,08 грн (одну тисячу п`ятсот шістдесят дві гривні вісім копійок) судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       
Головуючий                                                                        І.О. Максюта
Судді:                                                                         В.М. Барков
                                                                                І.В. Бойчук
Повний текст постанови складено 28 лютого 2025 року.