П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/33904/24	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
04.11.2024 року;
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

              П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при виконанні рішень Одеського окружного адміністративного суду по справам №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24, які виразилися в умисному наданні недостовірних даних до суду, невірному розрахунку (перерахунку) основного розміру пенсії ОСОБА_1 та у частині невиплати нарахованих пенсійних виплат;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити законний (вірний) та повний помісячний розрахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду по справам №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24 та сплатити нараховану пенсію, яка виникла при новому розрахунку;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» №2050 компенсацію за втрату частини пенсії за весь час прострочення у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії згідно рішення суду по справам №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24 (по день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії);
направити матеріали до правоохоронних органів з метою притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в діях яких є ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 175, 356, 358, 364, 366, 367, 382, 384 КК України, за викладеними в даному позові фактами.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач звільнений зі служби в Управлінні Служби безпеки України в Одеській області, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію по інвалідності. Право на належне пенсійне забезпечення позивач був вимушений неодноразово захищати в судовому порядку та пенсійні виплати проводились йому лише на виконання судових рішень.
Разом з цим, при виконанні судових рішень у справах №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24 Управлінням на стадіях судового контролю надавались докази про суми нарахованої пенсії, які не відповідали дійсним обставинам та були одержані на підставі недостовірної інформації і підроблених документах. У тому числі, за відсутності обґрунтованих та правових підстав Управління не здійснювало позивачеві перерахунок пенсії за період з липня 2022 по грудень 2023, фактично припинивши виконання судового рішення в адміністративній справі №420/33543/23.
Позивач також просить враховувати, що судом на стадіях судового контролю у вищезазначених справах зроблено висновки про виконання судових рішень, а обставини щодо неналежного нарахування пенсії, на які посилається позивач, виходять за межі предмету спору і покладених судом на Управління зобов`язань.
Посилаючись на те, що відмова Управління від виконання судових рішень і проведення законного перерахунку пенсії порушує гарантії позивача на належне пенсійне забезпечення і мирне володіння своїм майном, позивач просить суд зобов`язати Управління вчинити ці дії в судовому порядку із проведенням йому компенсації втрати частини доходу.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що за цим позовом позивачем оспорюються дії Управління, вчинені під час виконання рішень суду в інших адміністративних справах №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24.
Водночас, належне виконання судового рішення забезпечується спеціальними нормами КАС України, зокрема статтями 382, 383 КАС України. Наявність у адміністративному процесуальному законодавстві спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Підсумовуючи, суд визначив, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, встановленому КАС України (статтями 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. За висновком суду, вимоги позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, які вчинені на виконання судових рішень, а також зобов`язання Управління вчинити дії на виконання інших судових рішень, розгляду в окремому судовому позовному провадженні не підлягають.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відкрити провадження в адміністративній справі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням законодавства, що регулює спірне питання, та обставинам справи і помилково залишено поза увагою те, що протягом тривалого терміну позивач неодноразово звертався до суду в порядку, встановленому статтями 382 та 383 КАС України з метою забезпечення виконання судових рішень в адміністративних справах №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24. За результатами розгляду процесуальних звернень позивача суди у цих адміністративних справах виснували, що відповідні судові рішення виконані суб`єктом владних повноважень, однак наведеним позивачем фактам правова оцінка у межах цих рішень не надавалась і такі виходили за межі предмету спору та покладених судом зобов`язань. Керуючись такими висновками суду, позивач звернувся до адміністративного суду із окремою позовною заявою з метою захисту своїх порушених прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.
Наголошуючи на тому, що адміністративний позов містить належні обґрунтування та докази протиправності дій Управління, порушень прав позивача на належне пенсійне забезпечення, апелянт вказує на повну необґрунтованість відмови суду у прийнятті позову до розгляду.
У додаткових письмових поясненнях апелянт підтримує свою правову позицію та просить враховувати, що представлені разом із позовом докази не були предметом дослідження в інших судових справах, а заявлені позивачем вимоги мають самостійний характер і не стосуються питань, які були предметом розгляду у судових справах.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на необґрунтованість доводів та вимог апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За правилами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Слід враховувати, що відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються і з приписами статті 370 КАС України.
Разом з цим, відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із частиною 7 цієї статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою..
Відповідно до частин 1, 6 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
З наведеного слідує правильність висновку суду першої інстанції про те, що положення статей 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому вищенаведеними приписами адміністративного процесуального законодавства, яке не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, у тому числі у належному порядку.
Водночас, за визначенням, наведеним у пункті 1 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Як свідчать обставини справи, між позивачем та відповідачем є вирішеним публічно-правовий спір в адміністративних справах №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24, відповідні судові рішення набрали законної сили.
Так, згідно даних АСДС, на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/8425/22, Управлінням з 01.10.2019, з 01.10.2020 та з 01.03.2021 проведено позивачеві перерахунок пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідок від 30.05.2022 №829, №830, №831 про розмір грошового забезпечення. Виконання судового рішення в адміністративній справі №420/8425/22 перевірено судом в порядку судового контролю.
На виконання судового рішення, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/16923/22, Управлінням з 01.11.2021 проведено позивачеві перерахунок пенсії із включенням щомісячної доплати у розмір 2000 гривень згідно Постанови №713. Виконання судового рішення в адміністративній справі №420/16923/22 перевірено судом в порядку судового контролю.
На виконання судового рішення, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/20666/23, Управлінням з 01.04.2018 та з 01.02.2023 проведено позивачеві перерахунок пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідок від 17.07.2023 №1011, від 02.08.2023 року №1024 про розмір грошового забезпечення. Виконання судового рішення в адміністративній справі №420/20666/23 перевірено судом в порядку судового контролю.
На виконання судового рішення, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/12635/23, Управлінням з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 проведено позивачеві перерахунок пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідок від 08.05.2023 №913, №914, №915 про розмір грошового забезпечення. Виконання судового рішення в адміністративній справі №420/12635/23 є предметом перевірки в порядку судового контролю.
На виконання судового рішення, яке набрало законної сили в адміністративній справі №420/33543/23, Управлінням з 01.02.2022, з 01.12.2023 проведено позивачеві перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, з 01.12.2023 проведено позивачеві перерахунок пенсії із включенням щомісячної доплати у розмір 2000 гривень відповідно до Постанови №713. Виконання судового рішення в адміністративній справі №420/12635/23 є предметом перевірки в порядку судового контролю.
Також, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 по справі №420/8065/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним (граничним) розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вже виплачених сум.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відновити ОСОБА_1 з 01.03.2024 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Відомості про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/12635/23 відсутні та про такі не зазначається позивачем у позові в цій адміністративній справі.
Виходячи з предмету адміністративного позову, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги у позові фактично направлені на виконання судових рішень в адміністративних справах №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, №420/8065/24.
На переконання апеляційного суду, зазначеним досягається правильність висновку суду першої інстанції про те, що виконання судового рішення забезпечується, зокрема в порядку спеціальних норм КАС України, а саме статтями 382 і 383 цього Кодексу, а наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання окремого позову.
Одночасно підстави даного адміністративного позову свідчать про те, що звернення до адміністративного суду ініційовано позивачем через його незгоду із розрахунком пенсії, нарахованої на виконання судових рішень, які набрали законної сили.
При цьому, судами в адміністративних справах, зокрема, у справах №420/8425/22, №420/16923/22, №420/20666/23, №420/12635/23, №420/33543/23, наголошувалось на тому, що конкретний розмір пенсії, який підлягає виплаті позивачеві за судовими рішеннями, не входив до предмету спору, а надання оцінки діям відповідача стосовно конкретного розрахунку є недопустимим, оскільки за таких обставин суд фактично вирішить новий публічно-правовий спір між сторонами.
Крім того, у вище перелічених справах судами не надавалась правова оцінка вимогам позивача про компенсацію йому втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати пенсії, з огляду на передчасність заявлених вимог.
Резюмуючи, колегія суддів не може у повній мірі погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов у цій справі фактично поданий з метою забезпечення виконання судових рішень, які набрали законної сили.
Натомість, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу відповідно до приписів статті 173 КАС України є завданням підготовчого провадження, яке покладається на адміністративний суд, в провадженні якого перебуває відповідна справа.
Неналежне з`ясування предмета спору у взаємозв`язку із характером спірних правовідносин, а також не здійснення процесуальних заходів стосовно надання учаснику можливості уточнити як вимоги позову (предмет позовної заяви), у разі необхідності, свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції про неможливість вирішення цієї справи у порядку позовного провадження та наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Разом з цим, на цій стадії адміністративного судового процесу не підлягають задоволенню вимоги апелянта про відкриття провадження в адміністративній справі та задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до положень частини 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у відкритті провадження у справі справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року – скасувати.
Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                                     О.В. Яковлєв