ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1238/14-ц  Номер провадження 22-ц/814/2938/24	Головуючий у 1-й інстанції Река А.С.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Карпушина Г.Л., Обідіної О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 адвоката Рудницької Алли Вікторівни
на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 червня 2024 року
по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Рудницька А.В. звернулася до суду з вищевказаною заявою в якій просила визнати виконавчий лист № 536/1238/14-ц від 28.07.2014, виданого на виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року у справі за позовом АКБ «Форум» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0018/08/19-КЕ від 29 квітня 2008 року у розмірі 1 923 756,86 грн. таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви вказано, що 29.04.2008 між Акціонерним комерційним банком «Форум», в особі Кременчуцької філії АКБ «Форум», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Банк Форум» (зміна найменування) (надалі - Банк) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0018/08/19-KE (надалі - Кредитний договір). 
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір б/н від 29.04.2008, згідно якого ОСОБА_2 передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, що складається з будівлі столярного цеху літ. Д загальною площею 443,2 кв.м., будівлі бетонозмішувального вузла літ. М- загальною площею 155.2 кв.м., пропарочної камери № 1 загальною площею - 201.2 кв.м., пропарочної камери № 2 літ. П- загальною площею 122,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та під`їдні внутрішньозаводські шляхи, довжиною 1 800 м., що належать ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності.
Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки б/н від 29.04.2008.
18 лютого 2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області у справі № 2-8/10 постановлене заочне рішення, яким стягнуто на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Кременчуцької філії солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором № 0018/08/19-КЕ від 29 квітня 2008 року у розмірі 1 923 756,86 копійок станом на 02 лютого 2010 року, яка складається з основного боргу за кредитом у сумі 1 267 411,30 гривень, суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 318 768,03 гривень, пені за несвоєчасно сплачений кредит у сумі 231 589,12 гривень та 105 988,41 гривень штрафу за порушення термінів повернення кредитних коштів та плати відсотків шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно комплекс будівель, що складається з будівлі столярного цеху літера Д - загальною площею 443 1 м.кв., будівлі бетонозмішувального вузла літера М - загальною площею 155,2 м.кв., пропарочної камери № 1 літера О - загальною площею 201,2 м.кв., пропарочної камери № 2 літера П - загальною площею 122,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під`їзних внутрішньозаводських шляхів, довжиною 1 800 метрів, які належать на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною продажу, визначеною незалежним оцінювачем на день реалізації, але не нижчою за початкову ціну реалізації предмета іпотеки 1 625 328 гривень, а також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» в особі Кременчуцької філії судові витрати у сумі 2 486,11 грн. 
На підставі зазначеного рішення були видані виконавчі листи N 2-8/10 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 923 756 гривень 86 копійок шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення в солідарному порядку судових витрат в розмірі 2486 гривень 11 копійок.
13.06.2016 Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ було відкрито виконавче провадження № 51402276 з примусового виконання виконавчого листа № 536/1238/14-ц від 28.07.2014.
21 вересня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» було укладено Договір № 714-Ф про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за Кредитним Договором № 0081/08/10-КЕ від 29.04.2008 року. Відповідно до умов даного Договору Банк відступив шляхом продажу Новому кредитору належні Банку права вимоги до позичальника, іпотекодавця та поручителя відповідно до укладених договорів (Кредитний договір, іпотечний договір, договір поруки).
В подальшому, 29.01.2018 на підставі договору про відступлення прав грошових зобов`язань ТОВ «Фінансова компанія «Амбер» відступило ТОВ «Маяк-Газсервіс» право вимоги за Кредитним договором № 0081/08/10-КЕ від 29.04.2008 року та за Іпотечним договором, договором поруки. 
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3666469113 від 20.02.2024 під час перебування виконавчого листа № 536/1238/14 на примусовому виконанні відносно ОСОБА_1 , ТОВ «Маяк-Газсервіс» задовольнило свої вимоги, як кредитора, шляхом набуття 01.10.2018 на підставі іпотечного застереження іпотечного договору, права власності на іпотечну нерухомість нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Таким чином, заборгованість була погашена в повному обсязі за рахунок іпотечного майна і власником нерухомого майна (іпотечного майна) є ТОВ «Маяк-Газсервіс» (новий кредитор) та зобов`язання ОСОБА_2 як боржника у кредитному правовідношенні, яке виникло на підставі кредитного договору № 0018/08/19-KE, так і зобов`язання ОСОБА_1 як поручителя за договором поруки від 29.04.2008 року припинилось на підставі ч. 6 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 червня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Рудницька А.В., просила її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення процесуального права.
Від представника ТОВ «Маяк-Газсервіс» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року по справі № 2-8/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1  на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Кременчуцької філії заборгованість за кредитним договором № 0018/08/19-КЕ від 29 квітня 2008 року у розмірі 1923756,86 грн. станом на 02 лютого 2010 року, яка складається з основного боргу за кредитом у сумі 1267411,30 гривень, суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 318768,03 гривень, пені за несвоєчасно сплачений кредит у сумі 231589,12 гривень та 105988,41 гривень штрафу за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно комплекс будівель, що складається з будівлі столярного цеху літера Д-загальною площею 443,2 м.кв., будівлі бетонозмішувального вузла літера М - загальною площею 155,2 м.кв., пропарочої камери № 1 літера О - загальною площею 201,2 м.кв., пропарочної камери № 2 літера П - загальною площею 122,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під`їзних внутрішньозаводських шляхів, довжиною 1 800 метрів, які належать на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною продажу, визначеною незалежним оцінювачем на день реалізації, але не нижчою за початкову ціну реалізації предмета іпотеки 1 625 328 гривень. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Кременчуцької філії судові витрати у сумі 2 486,11 гривень 11 копійок (т. 1, а.с. 150-151).
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 листопада 2013 року по справі № 2-8/10 подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ Шавшунової Лариси Михайлівни про видачу дублікатів виконавчих листів було задоволено. Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-8/2010 на підставі заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» боргу в сумі 1 923 756 гривень 86 копійок та судових витрат в сумі 2 486 гривень, з зазначенням у виконавчих листах боржника ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 204-205).
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчих листів у цивільній справі № 2-8/10. Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-8/2010 на підставі заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» боргу в сумі 1 923 756 гривень 86 копійок та судових витрат в сумі 2 486,11 гривень, з зазначенням у виконавчих листах боржника ОСОБА_1 .
13.06.2016 Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ було відкрито виконавче провадження № 51402276 з примусового виконання виконавчого листа № 536/1238/14-ц від 28.07.2014, боржник ОСОБА_1 , стягувач: АКБ «Форум».
21 вересня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Амбер» було укладено Договір № 714-Ф про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за Кредитним Договором № 0081/08/10-КЕ від 29.04.2008 року. Відповідно до умов даного Договору Банк відступив шляхом продажу Новому кредитору належні Банку права вимоги до позичальника, іпотекодавця та поручителя відповідно до укладених договорів (Кредитний договір, іпотечний договір, договір поруки) (т. 2, а.с. 69-72).
Відповідно до протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-08-14-000038-c ТОВ «ФК «Амбер» було придбано право вимоги за кредитним договором № 0018/08/19-КЕ, укладеним з фізичною особою, забезпечення цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , ЗП будівель 922,30 кв.м., довжина під`їздних внутрішньозаводських шляхів 1800 метрів. Ціна продажу 955100 гривень (т. 2, а.с. 46).
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на будівлю столярного цеху літера Д - загальною площею 443,2 м.кв., будівлю бетонозмішувального вузла літера М - загальною площею 155,2 м.кв., пропарочу камеру № 1 літера О - загальною площею 201,2 м.кв., пропарочну камеру № 2 літера П - загальною площею 122,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Маяк-Газсервіс» (т. 2, а.с. 49).
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 124 Конституції України  передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, № 60750/00, § 43).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що: «принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).
За нормами ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: процесуально-правові та матеріально-правові.
 Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. 
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Верховний Суд у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 2-3558/2010 та від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 дійшов висновку про те, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня
2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, від 09 лютого 2023 року у справі № 824/85/21.
Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 , як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилався на відсутність матеріального обов`язку перед стягувачем, оскільки заборгованість була погашена внаслідок набуття правонаступником іпотекодержателя права власності на вказане іпотечне майно в позасудовому порядку.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
 Відповідно до статті 546 ЦК України  виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
 Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати самостійно.
З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання за кредитним договором № 0018/08/19-КЕ укладеним між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 було забезпечено шляхом укладення між сторонами іпотечного договору від 29.04.2008 та шляхом укладення між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» договору поруки від 29.04.2008.
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року було передбачено декілька способів захисту прав позивача, в тому числі щодо стягнення заборгованості в сумі 1923756 грн. та щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 Частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
 За змістом частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 зазначено, що у випадку забезпечення виконання основного зобов`язання декількома способами чи їх сукупністю (зокрема, іпотекою, заставою рухомого майна, майнових прав, порукою) основне зобов`язання не припиняється у разі, якщо реалізація іпотекодержателем своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки не потягла повного задоволення його вимог.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що виконання основного зобов`язання було забезпечено декількома способами, зокрема, іпотекою та порукою, проте боржником не надано доказів того, що основне зобов`язання припинилося шляхом реалізації іпотекодержателем своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки, та що заборгованість за кредитним договором у повному обсязі погашена за рахунок іпотечного майна. 
Обов`язок боржника сплатити залишок заборгованості за кредитом, непокритий вартістю реалізованого предмета іпотеки не може бути визнаний припиненим за обставиною позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.
Тому, визнання оспорюваного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, враховуючи відсутність доказів виконання рішення суду в повному обсязі, буде суперечити принципу обов`язковості виконання судових рішень, закріпленому у ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, та порушуватиме право стягувача на виконання судового рішення, що набрало законної сили.
Оскільки судом на підставі доказів, наявних у справі, не встановлено ні юридичних, ні фактичних обставин, які свідчили б про те, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про відсутність передбачених законом підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.
Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                          О. Ю. Кузнєцова

Судді: Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна