Справа № 127/30849/24
Провадження № 22-ц/801/272/2025
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
18 лютого 2025 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Матківської М.В., Шемети Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Воробйова В.В., 
у справі №127/30849/24
за позовом ОСОБА_1 (позивач)
до ОСОБА_2 (відповідач)
про збільшення розміру аліментів,         
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2024 року ОСОБА_1  звернулася в міський суд з позовом до ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів, в обґрунтування якого посилалась на те, що  рішенням Вінницького міського суду від 03.01.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/25 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.08.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Киїів) Синельник Юлією Миколаївною від 20.02.2023 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення (ВП №71043231).
Після досягнення старшою донькою повноліття, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 в іншому (більшому) розмірі, оскільки старша дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Тому за приписами ч. 3 ст. 183 СК України, з 15.02.2023 року підлягають стягненню аліменти за вирахуванням рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, що становить половину присудженого розміру аліментів. Тобто, з 15.02.2023 року на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 до 08.05.2028 року (дата досягнення дитиною повноліття) підлягають стягненню з відповідача аліменти в розмірі 1/50 частки всіх видів його заробітку. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023 року у справі № 758/2211/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/25 всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.11.2023 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023 року скасовано, провадження у справі закрито з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Вважає, що з часу розгляду справи № 758/2211/23 про стягнення аліментів змінився матеріальний стан відповідача у кращу сторону.
Так, у 2023 році відповідач набув у власність житлову квартиру, а тому відпала підстава сплачувати орендну плату у розмірі 15 000 грн, відповідно й витрати, які існували на час розгляду справи про стягнення аліментів - відсутні.
Також відповідач вже не несе витрати щодо придбання паркінгу, оскільки виплата платежів на даний час завершена.
Окрім завершення виплат по договорам щодо придбання нерухомого майна чи майнових прав на нерухоме майно, також на її думку позитивно вплинуло на обсяг щомісячних витрат відповідача, було значно зменшено і розмір суддівської винагороди, що підлягала відрахуванню на підтримку Збройних Сил України.
За вказаних обставин вважає, що стягнення з платника аліментів на утримання неповнолітньої дитини 10% від суми збільшеного доходу не порушуватиме його прав та інтересів та не поставить його у скрутне матеріальне становище, а тому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 до 1/10 частини заробітку (доходу), щомісячно. 
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2023 року по справі № 127/17918/22, - до 1/25 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2023 року у справі № 127/17918/22 за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , припинено дня набрання законної сили даним рішенням та повернуто виконавчий лист до суду після завершення виконання.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із судовим рішення, 12 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Чернілевську Р.В., подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт вважає рішення Вінницького міського суду від 11.1.2024 постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що поза увагою суду першої інстанції залишилися обставини, що підтверджують значне покращення майнового стану відповідача як встановленої законом підстави збільшення розміру стягуваних аліментів. 
Так, на думку позивачки, такими обставинами є зменшення розміру добровільної допомоги, що її відповідач перераховує на ЗСУ (з 60 до 10 відсотків заробітку), припинення його кредитних і орендних зобов`язань, тощо.
Необґрунтованими вважає посилання суду на надання відповідачем допомоги непрацездатним батькам, а також неврахування значних витрат позивача на утримання старшої доньки, яка продовжує навчання. 
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Гребенюк В. просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Позивач скористалась право подати відповідь на відзив, де зазначила також, що в зв`язку з припиненням виконавчого провадження боржник впродовж тривалого часу взагалі не сплачує аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В запереченнях на пояснення представника позивача на відзив на апеляційну скаргу представник відповідача звертає увагу на те, що він не був ініціатором і не погоджувався на припинення стягнення за раніше виданим виконавчим листом про стягнення аліментів. Між тим вважає, що визначений судом розмір аліментів є обґрунтованим і достатнім для забезпечення потреб дитини. 
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 13 січня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Чернілевська Р.В. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній, і просила задовольнити скаргу. 
Представник відповідача - адвокат Гребенюк В.О. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване. 
Встановлені судом першої інстанції обставини 
Судом встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду від 03.01.2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/25 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.08.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Киїів) Синельник Юлією Миколаївною від 20.02.2023 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення (ВП №71043231).
Після досягнення старшою донькою повноліття, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 в іншому (більшому) розмірі.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2023 року у справі № 758/2211/23 позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/25 всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позиція апеляційного суду
Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року відповідає вказаним вимогам, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача дійсно відбулась зміна майнового стану щодо витрат, які він ніс на момент ухвалення судового рішення від 22.08.2023, проте вказані зміни не призвели до суттєвого покращення його майнового стану, а тому прийшов до висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 . 
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта з огляду на таке. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Законом України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на дитину (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом - стаття 192 СК України.
Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.
Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Положення статті 182 СК України зобов`язує суд врахувати : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків.
Крім того, на підставі статей 141, 157 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Тому, позивач так само як відповідач зобов`язана утримувати свою неповнолітню дочку.
Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких відповідно до рішення суду з ОСОБА_2 стягувались аліменти у розмірі 1/25 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.08.2022 року до досягнення старшою дитиною повноліття.
Після досягнення повноліття старшою дочкою ОСОБА_6 , стягнення аліментів на її утримання здійснюється відповідно до вимог статей 199, 200 СК України.
Заявляючи позовні вимоги про зміну розміру аліментів позивач зазначила, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/25 на утримання двох дітей, матеріальне становище відповідача значно покращилось. Так, ним наразі не вноситься орендна плата за житло у розмірі 15 000 грн щомісячно, оскільки він придбав у власність квартиру. Крім того, відповідач не несе витрати по договорам щодо придбання паркінгу, так як їх виплата завершена. Стверджує, що у 2023 року було значно зменшено і розмір відрахувань на підтримку Збройних Сил України із його суддівської винагороди.
Аналогічними обставинами й обґрунтовує апеляційну скаргу і представник позивача адвокат Чернілевська Р.В. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказав, що всі обставини на які посилається позивач дійсно мають місце, проте не свідчать про покращення його матеріального становища, оскільки придбавши у власність житлову квартиру він отримав споживчий кредит в розмірі 500 000 грн на шість років для здійснення ремонту цього житла та його облаштування, а тому щомісячний платіж становить 15 164,54 грн проте з метою дострокового погашення кредиту задля зменшення розміру відсотків, він щомісячно сплачує 50 000 грн. Крім того, з придбанням квартири з`явились витрати за комунальні послуги, що в цілому за місяць становлять 15 000 грн. Так само крім утримання дітей, він несе надає допомогу непрацездатним батькам. 
Щодо обставин про відрахування на підтримку ЗС України зазначив, що вони дійсно зменшились, через життєві обставини, проте загальний їх розмір за 2,5 років становить 2 728 416,89 грн, а за 2024 рік з суддівської винагороди ОСОБА_2 після відрахування необхідних податків та зборів перераховані благодійні внески на підтримку ЗС України – 539 713,01 грн та НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України – 35 693,04 грн.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, і дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовної вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні до 1/25 частини від заробітку (доходу) відповідача, що з одного боку значно перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і вдвічі більше за раніше стягуваний з відповідача розмір аліментів на одну дитину. 
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що посилання суду першої інстанції на надання відповідачем допомоги непрацездатним батькам є недоречними, так як по справі не встановлено, що вони потребують такої допомоги, особливо з огляду на те, що в 2021 році батько надав грошову позику відповідачеві на значну суму і зазначене зобов`язання також враховане при визначенні майнового стану відповідача. 
Разом з тим, зазначене не спростовує висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованого розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини.
Так, при визначенні розміру стягуваних аліментів на двох дітей в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року було враховано зобов`язання відповідача за попереднім договором купівлі-продажу квартири, в той час як на час звернення позивачки з позовом про збільшення розміру аліментів відповідні зобов`язання припинені, а квартира перейшла у власність відповідача, зменшився відсоток відрахувань відповідача на підтримку ЗС України, який раніше відповідно до наказу голови суду складав 60% заробітної плати, а зараз відрахування є добровільними і складають біля 10% заробітку. 
Проте судом першої інстанції також вірно враховано те, що в зв`язку з набуттям у власність новозбудованої квартири, відповідач несе витрати як по її утриманню, так і отримав кредит на її ремонт і облаштування й несе витрати, пов`язані з його обслуговуванням. Крім того, загальний розмір відрахувань на ЗС України є значно більшим 10% заробітку (доходу) відповідача. Так, в березні-жовтні 2023 року вони становили біля 74 тис грн, а в 2024 році – біля 52 тис. грн на місяць, а відтак сума відрахувань зменшилась не з 60 до 10 процентів, тобто у шість разів, як про те стверджувала позивач, а у 2-2,5 рази. 
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано рівності обов`язків обох батьків на утримання повнолітньої дитини, оскільки розмір присуджених аліментів на її утримання 12000 грн покриває лише 1/6 частку фактичних витрат, які несе мати є безпідставними, оскільки позивачкою не доведені зазначені фактичні витрати і їх обґрунтованість. 
Так само не впливають на обґрунтованість розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилання позивачки на те, що визначений судом розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, нібито є недостатнім, і вона покриває витрати повнолітньої дитини за свій рахунок. 
Стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини і на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання здійснюється на різних правових підставах, і відповідно до окремих рішень суду, законність і обґрунтованість яких має перевірятися відповідно до встановлених судом обставин справи у відповідних провадженнях. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,
постановив:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни, залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий:                                                                І.М. Стадник

Судді:                                                                        М.В. Матківська

                                                                               Т.М. Шемета