ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4697/24  Номер провадження 33/814/247/25	Головуючий у 1-й інстанції ХІНЕВИЧ В. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаповал Марини Сергіївни 

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, 23 серпня 2024 року о 21:25 год в м. Кременчуці, Полтавської області, по вул. ст. лейтенанта Кагала 36-А, водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drаger Alcotest та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодилася захисник ОСОБА_1 – адвокат Шаповал М.С. та оскаржила її в апеляційному порядку.
Апелянт просить постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2024 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік – скасувати, провадження у справі закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, в просив у лікаря відібрати біологічні зразки – а саме кров.
Також, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Шаповал М.С. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду у справі в судове засідання не з`явилися.
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Шаповал Д.О. звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2024 року, зазначивши, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , а копія постанови захиснику була вручена 04 грудня 2024 року.
Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно зі статті 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо оскаржуваної постанови
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.
Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи дослідженими в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №116736, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 серпня 2024 року, копією постанови с ерії ЕНА №2898737 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП, відеозаписом з бодікамери 476266,476242, відеореєстратор 116534.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження апелянта, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису, що мається в матеріалах справи, чітко вбачається рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його зупинка на законну вимог працівника поліції, та о 21:34 год, як водій пересідає на заднє пасажирське сидіння.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на ОСОБА_1 також була складена постанова серії ЕНА №2898737 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення пункту 2.3в ПДР України, а саме за те, що він, як водій транспортного засобу, був не пристебнутий паском безпеки.
Посилання скаржника, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу оскільки на відеозаписі, що мається в матеріалах справи, зафіксована така відмова о 22:49 год.
Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що ОСОБА_1 вказував, що не заперечує надати біологічну речовину – кров для проведення дослідження.
Так, відповідно до Інструкції - відібрання біологічних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння у випадках підозри водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковим. Обов`язковим є огляд з відібранням біологічних зразків при підозрі водія у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних речовин.
Слід зазначити, що положення пункту 13 розділу ІІІ Інструкції, на який посилалась сторона захисту, не зобов`язує лікаря використовувати для дослідження кров, а надає йому можливість її використання у виключних випадках.
Висновки суду
Отже, доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення відповідає вимогам статті 283 КУпАП. 
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржену постанову судді слід залишити без змін. 

Керуючись статтею 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаповал Марини Сергіївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2024 року – задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Шаповал Марині Сергіївні строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Шаповал Марини Сергіївни - залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                         В.П. Пікуль