КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
09 січня 2025 року
 
справа № 760/10506/23
                                         
провадження № 22-ц/824/380/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
 
учасники справи:
позивач - Приватний заклад вищої освіти «Київський міжнародний університет» 
відповідач - ОСОБА_1   
 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Аксьонової Н.М. у справі за позовом Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди  та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет»  про зміну формулювання причин звільнення, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
У травні 2023 року представник позивача ПЗВО «Київський міжнародний університет» - адвокат Діденко І.Г. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої шкоди у розмірі 92 070,33 грн.
07 серпня 2023 року ОСОБА_1 подано до суду зустрічну позовну заяву до                       ПЗВО «Київський міжнародний університет», в якій вона просила суд :
- визнати незаконним та скасувати наказ №75-к/тр від 04 квітня 2023 року, про припинення трудового договору (контракту) та звільнення її з посади за п.2 ст.41 КЗпП;
- зобов`язати відповідача за зустрічним позовом внести до її трудової книжки наступні зміни: «запис за №27 є недійсним, звільнено з роботи 04 квітня 2023 року, на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням»;
- здійснити розподіл судових витрат між сторонами.
В обґрунтування доцільності об`єднання такої зустрічної позовної заяви з первісним позовом вказала, що первісний та зустрічний позов є взаємопов`язаний тому, що вони виникають з одних трудових правовідносин, оскільки предметом первісного позову є вимога про стягнення з неї матеріальної шкоди, нанесеної під час роботи у позивача за первісним позовом, а його обґрунтуванням є обставини, які були підставою її звільнення за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, незаконність якого є предметом зустрічного позову.
Ухвалою Солом`янського районного суду від 04 вересня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного закладу вищої освіти «Київський міжнародний університет»  про зміну формулювання причин звільнення повернуто заявнику. 
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права. Просить суд оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вказує на те, що 03.08.2023 року апелянтом в порядку, передбаченому ст.193 ЦПК України було подано позов у справі предметом якого є визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту)  і звільнення з посади за п. 2 ст.41 КЗпП України, а також зобов`язання внести зміни до трудової книжки. 
З огляду на виклад обставин, яким апелянт обґрунтовує свої вимоги за зустрічним позовом в оскаржуваному наказі  №75 -к/тр  від 04.04.2023 року, причиною звільнення апелянта з посади за п. 2 ст. 41 КзпП України, зазначено - вчинення винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові кошти, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави втрати довіри до нього з боку роботодавця, які були встановлені за результатами внутрішнього аудиту діяльності ВСП ПЗВО «Київський міжнародний університет - «Університетська клініка» про що заначено у первісному позові. 
Відповідно до  ч. 2 ст. 369 ЦПК України  дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що обидва позови не є взаємопов`язаними, адже задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову та призведе до затягування розгляду справи.    
Колегія суддів не погоджується з висновком суду, враховуючи наступне. 
Відповідно до п.3 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Частиною 1 ст.193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Судом встановлено, що зустрічний позов подано в порядку, передбаченому ст.193 ЦПК України, тобто у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк з часу отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Частиною 3 статті 193 ЦПК України передбачено, що вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/2345/17.
Як встановлено судом, що предметом первісного позову є відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, а предметом зустрічного позову - визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту) та звільнення з посади та зобов`язання внести зміни до трудової книжки.
Водночас, з матеріалів справи слідує, що предметом позову є вимога про стягнення з неї матеріальної шкоди, нанесеної під час роботи в ПЗВО «Київський міжнародний університет», а його обґрунтуванням є обставини, які слугували підставою для її звільнення, незаконність якого є предметом зустрічного позову.
При цьому, обидва позови виникають із одних і тих же правовідносин, та пов`язані обставинами справи, які підлягають встановленню судом і доказами на які сторони посилаються як на підтвердження цих обставин.
Встановлення судом одних і тих же обставин справи, буде одночасно підставою для задоволення одного із позовів, та відмови в іншому. 
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що обидва позови взаємопов`язані між собою, тому їх спільний розгляд є доцільним. 
Частиною першою п.п.3.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду справи є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до помилкової ухвали.    
Керуючись ст.ст.  367, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року скасувати , справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
            Суддя-доповідач:                                                                    
 
            Судді: