ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 671/1975/24
Провадження № 33/820/30/25

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2024,
в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у  вчиненні адміністративного  правопорушення,  передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави, судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
За постановою суду, 11.10.2024 о 18 год. 20 хв. на автомобільній дорозі між с. Великі Жеребки та с. Шмирки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріною М.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.12.2020, у виконавчому провадженні № 54772465, чим порушив п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, як таку, що є незаконною, необґрунтованою такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на ряд норм чинного законодавства, зокрема норми матеріального права, які не було судом першої інстанції застосовано, а саме спеціальні норми права передбачені Законами України «Про доступ до публічної інформації» та «Про засади запобігання і протидії корупції», а також порушення місцевим судом норм Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , апеляційним судом неодноразово, належним чином, повідомлявся про час та місце розгляду справи, за допомогою СМС-повідомлення, в судові засідання не з`являвся, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. 17.01.2025 в день судового засідання, у телефонному режимі, підтвердив отримання повістки та просив проводити розгляд справи у його відсутність. 
За таких обставин, уважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод такого розгляду, визначених ст. 268 КУпАП, немає. 
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції, вказані вимоги закону були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і безпідставними.
Так, відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 148385 від 11.10.2024, згідно з яким ОСОБА_1 11.10.2024 о 18 год. 20 хв., на автомобільній дорозі між с.Великі Жеребки та с.Шмирки, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Авєріною М.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.12.2020, у виконавчому провадженні № 54772465, чим порушив п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП; 
-копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.12.2020, у виконавчому провадженні № 54772465, на підставі виконавчого листа №279/1061/17, виданого 20.09.2017 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області; 
-довідкою про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом отримав, вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП;
-відеозаписом з місця події, з якого слідує, що працівник поліції зупиняє автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в процесі перевірки документів правоохоронець встановлює те, що водій ОСОБА_1 обмежений в праві керування органами ДВС Київської області, повідомляє про даний факт ОСОБА_1 , який пояснює, що він далеко не їздить. Працівник поліції, в подальшому, повідомляє ОСОБА_1 про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, будь-яких зауважень, останній не висловлює, цікавиться лише, який буде застосований штраф. 
В апеляційної скарзі не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали ставити під сумнів, встановлені місцевим судом фактичні обставини справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи стосовно ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.
Інформації про скасування постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03 грудня 2020 року, у виконавчому провадженні № 54772465, в підтвердження наведених доводів апелянтом надано не було.
Тобто, фактично, на даний час, на ОСОБА_1 розповсюджується тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що утворює собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки відомостей про його скасування не встановлено.
Твердження апелянта про безпідставне посилання суду першої інстанції на ст. 130 КУпАП не знайшло свого підтвердження та не впливає на суть, вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
З огляду на вищенаведене, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.
З огляду на викладене, накладене на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 3 ст. 126 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,
п о с т а н о в и л а:
Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2024 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 3 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша