ПОСТАНОВА 
Іменем України

08 січня 2025 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/2986/24
провадження № 22-ц/4809/196/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л., 
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу  за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року у складі судді Драного В. В. і

В С Т А Н О В И В :

       Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі – ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь суму заборгованості за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020, яка станом на 24.03.2023 становить суму у розмірі 74 961 грн 52 коп та судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що 20.05.2020 ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20, в якій визначено умови обслуговування кредитної лінії. 
Відповідач, звернувшись до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати.
Умовами вказаної Заяви-анкети було передбачено, що за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки у розмірі 3,3 % в місяць. 
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надавав відповідачу кредитні кошти.
В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував та у зв`язку із порушенням умов Заяви-анкети № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 станом 24.03.2023 мав заборгованість перед АТ «ОТП Банк» у розмірі 74 961 грн 52 коп, що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 50 000 грн; заборгованості за відсотками – 24 931,52 грн.
24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором - Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 
29.02.2024 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті, яка не була отримана відповідачем.
За таких обставин, позивач, посилаючись на ст. ст. 509, 525-527, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вважав, що його права порушені, а тому звернувся до суду з позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року позов ТОВ «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 в сумі 74 961 грн 52 коп залишено без задоволення.
Рішення суду мотивовано тим, що між сторонами було досягнуто згоди щодо надання відповідачу банківських послуг з відкриття поточного (карткового) рахунку та отримання електронного платіжного засобу, а позивачем не доведена обставина укладення та наміру оформлення відповідачем кредитного договору та як наслідок отримання кредитних коштів позичальником.
Суд першої інстанції вважав, що в Заяві-анкеті, на яку посилається позивач, як на доказ укладення кредитного договору, вказано бажання відповідача оформити поточний (картковий) рахунок та отримання електронного платіжного засобу, для розрахунково-касового обслуговування та депозитних операцій, як наслідок, банком не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з   ОСОБА_1 за кредитним договором.
  
Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Брайт Інвестмент» просить рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права і допущено порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції не було встановлено всі факти, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, проігноровано докази, які містяться в матеріалах справи, не визначено всіх обставин справи, які підлягають встановленню.
ОСОБА_1 не звертався до банку із пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, за роз`ясненнями положень, які були йому незрозумілі, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, тим самим погоджуючись зі всіма умовами такого договору, а підписана Заява-анкета підтверджує укладення договору в інтересах обох сторін та відповідає принципам справедливості та добросовісності.
Суд першої інстанції не врахував, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору, зокрема, на позивача покладається обов`язок щодо доказування існування заборгованості, а на позичальника – обов`язок доказування того, що він виконав умови договору.
Крім того, суд не забезпечив дотримання принципу змагальності та найбільш відповідного цьому принципу стандарту доказування – стандарту переваги більш вагомих доказів, не врахувавши того, що оцінка обставин справи здійснюється з урахуванням усієї сукупності наявних в ній доказів та правил й критеріїв, визначених Цивільним процесуальним кодексом України (далі – ЦПК України).

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Оскільки ціна позову становить 74 961 грн 52 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2020 відповідачем ОСОБА_1 підписано Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20, на підставі якої банк відкрив поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 , тарифний пакет PB Elite та надав електронний платіжний засіб, тип картки Visa Infinite, валюта UAH.
Відповідно до умов Заяви-анкети, клієнт підтвердив та погодився з усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі, із положенням договорів та усіх додатків до них, які є невід`ємною частиною даної заяви-анкети та розміщені на офіційному сайті та виявив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримання електронного платіжного засобу.
Також, вказано, що заява-анкета є частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особисто) (надалі - договір) та тарифів банку/тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку.
В Заяві-анкеті у розділі «Послуги, якими ви плануєте користуватися» вказано: розрахунково-касові обслуговування, депозитні операції.
Згідно з наданими позивачем розрахунків заборгованість за договором № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 становить 74 961,52 грн, з яких 50 000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 24 961,52 грн - заборгованість по відсотках.
24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, за умовами якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 у сумі 74 961,52 грн, з яких 50 000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 24 961,52 грн - заборгованість по відсотках.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було досягнуто згоди щодо надання відповідачу банківських послуг з відкриття поточного (карткового) рахунку та отримання електронного платіжного засобу, а позивачем не доведена обставина укладення та наміру оформлення відповідачем кредитного договору та, як наслідок, отримання кредитних коштів позичальником.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України).
У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Матеріалами справи підтверджується, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, позивачем було надано до суду першої інстанції письмові докази, зокрема:
1)копію Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 на ім`я ОСОБА_1 , яка містить підспис відповідача (а. с. 12);
2)розрахунок заборгованості за договором № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 картковий рахунок № НОМЕР_2 UAH про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту ОСОБА_1 станом на 24.03.2023 (а. с. 13-42);
3)звіт-рахунок за період з 20.05.2020 по 24.03.2023 по рахунку ОСОБА_1 , який містить печатку банку та підпис відповідальної особи (а. с. 43-72);
4)копію Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А. В., у відповідності до умов п. 1.1 якого, АТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (а. с. 5-9);
5)копію витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Брайт Інвестемнт» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором договором позики № 0698/980/1639292/20 в розмірі 74 961,52 грн, з яких: 5 000 грн – загальна сума боргу по тілу; 24 961,52 грн – загальна сума боргу по відсотках (а. с. 10).
З наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 вивявив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб – картку Visa Infinite, рахунок IBAN НОМЕР_3 , тарифний пакет PB Elite.
Зокрема, зі змісту Заяви-анкети також вбачається, що в ній визначені умови обслуговування кредитної лінії.
Так, за користування кредитом банк нараховує проценти. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 3,3 % в місяць, а впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних.
Факт підписання Заяви-анкети та отримання карткового рахунку відповідачем не оспорюється.
Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. 
Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.
Наданий позивачем звіт-рахунок відображає внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також в ньому деталізовано виникнення боргових зобов`язань станом на 24.03.2020.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наданий позивачем звіт-рахунок за період з 20.05.2020 по 24.03.2023, який містить інформацію про рух коштів відповідача, розмір використаних кредитних коштів та розмір коштів, які були внесені в рахунок погашення заборгованості, в цілому відповідає вимогам вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.
Розрахунок заборгованості, наданий АТ «ОТП Банк» узгоджується зі звітом-рахунком, а матеріали справи не містять доказів на спростування відображеної у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем.
Перевіришки розрахунок заборгованості та оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України.
З наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та він неодноразово користувався кредитними коштами, здійснюючи часткове погашення заборгованості.
Та обставина, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, останнім не спростовано та не надано суду належних та допустимих доказів, що він повністю повернув кредитні кошти банку.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 висловив однозначне бажання скористатися запропонованими позивачем банківськими послугами і погодив умови кредитного договору, зокрема, щодо сплати відсотків, та взяв на себе відповідні зобов`язання.
Зокрема за період з 30.05.2020 по 14.03.2023 було використано 6 133 487 грн 10 коп, а внесено 6 089 012 грн 83 коп, а тому заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 44 474 грн 27 коп (6 133 487,10-6 089 012,83).
Крім того, за вказаний період ОСОБА_1 було нараховано плату за обслуговування рахунку/Списання за смс-інформування в розмірі 2 973 грн та відсотки в розмірі 27 514 грн 25 коп.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Брайт Інвестмент» просило стягнути на свою користь заборгованість станом на 24.03.2023 у розмірі 74 961 грн 52 коп, що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 50 000 грн; заборгованості за відсотками – 24 931,52 грн.
Даних про те, що позивачем при зверненні до суду з позовом ставились вимоги до відповідача про стягнення плати за обслуговування рахунку/Списання за смс-інформування, як складової заборгованості, матеріали справи не містять.
Таким чином, ТОВ «Брайт Інвестемнт» до розміру тіла кредиту безпідставно було включено плату за обслуговування рахунку/Списання за смс-інформування та частину нарахованих відсотків, однак, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 ЦПК України). 
За таких обставин, враховуючи, що ТОВ «Брайт Інвестемнт» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по кредитниму договору, ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання Заяви-анкети, однак, в порушення умов вказаного договорору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів та сплати відсотків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь поповича підлягає стягненню 69 405 грн 79 коп, що складається із: заборгованості за тілом кредиту – 44 474,27 грн; заборгованості за відсотками – 24 931,52 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи позовні вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» неправильно застоував норми матеріального права та внаслідок неправильно наданої оцінки наданим позивачем доказам дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1,3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК Україниє підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене, апеляційна скарга ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає частковому задоволенню, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року скасуванню з ухваленням нового про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» 69 405 грн 79 коп заборгованості за Заявою-Анкетою № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 станом на 16.10.2022, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 44 474 грн 27 коп та заборгованості за відсотками в розмірі 24 961 грн 52 коп.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що апеляціна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 69 405 грн 79 коп, що становить 92,59 % (69 405,79*100/74961,52) від ціни позову, пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає стягненню 7 009,06 грн (3 028*92,59%+4 542*92,59%) судового збору, сплаченого позивачем за подання позову та апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1   (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (код ЄДРПОУ 43115064) 69 405 (шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ять) грн 79 коп заборгованості за Заявою-анкетою № 0698/980/1639292/20 від 20.05.2020 станом на 16.10.2022, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 44 474 грн 27 коп та заборгованості за відсотками в розмірі 24 961 грн 52 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1   (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (код ЄДРПОУ 43115064) 7 009 (сім тисяч дев`ять) грн 06 коп судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя                 С. І. Мурашко 
Судді          С. М. Єгорова
О. Л. Карпенко