ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 лютого 2025 року 	м.Суми	

Справа №583/1372/22 
Номер провадження 22-ц/816/347/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 

у присутності:
стягувачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Матвієнка Сергія Михайловича,
боржника ОСОБА_2 та його представника - адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем
на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2024 року у складі судді Плотникової Н.Б., постановлену у м. Охтирка Сумської області, 
у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, 

В С Т А Н О В И В:
У червні 2024 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника - адвоката Галкіна В.Л. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Свої вимоги мотивував тим, що судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2022 року у справі № 583/1372/22 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати з 22 листопада 2022 року та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_1 . 
Вказував, що дитина фактично проживає з батьком та перебуває на повному його утриманні. Мати у фінансовому забезпечення дитини участі не приймає. За таких обставин стягувачка не має права на отримання аліментів на дитину. Отже, у боржника відсутній обов`язок щодо сплати на користь стягувачки аліментів.
Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд визнати судовий наказ Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2022 року у справі № 583/1372/22 таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 . 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,  ОСОБА_2 , діючи через свого представника - адвоката Галкіна В.Л. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом, що є самостійною підставою для втрати права на аліменти, бо дитина не проживає зі стягувачкою.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що в оскарженій ухвалі суд вказує, що дитина фактично не проживає з матір`ю, однак заявник нібито не навів доказів, що дитина проживає з ним. Водночас, суд не звернув увагу на те, що заявник не просить стягнути аліменти на його користь, у цій справі є встановлення факту не проживання дитини разом з матір`ю, тобто відсутність підстав для стягнення аліментів саме на її користь, що було доведено ним належними та допустимими доказами.
Наголошує на тому, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, оскільки прийнято до розгляду і покладено в основу оскарженої ухвали заперечення з додатками до нього, які не підписані стягувачкою в установлений законом спосіб. Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів надсилання заперечення та додатків до нього іншій стороні.
В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 подано не було. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з недоведеності  ОСОБА_2  передбачених законом підстав для визнання судового наказу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2022 року у справі № 583/1372/22 таким, що не підлягає виконанню.
Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2022 року у справі № 583/1372/22 провадження № 2-н/583/172/22 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, починаючи стягування з 22 листопада 2022 року та аліменти сплачувати на користь матері, ОСОБА_1 (а.с. 11).
Постановою старшого державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волошенко О.С. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу № 583/1372/22 (а.с. 40 , на звороті).
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 03 червня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30 січня 2020 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 23, на звороті).
З довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради № 141 від 29 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 , 2011 року народження, проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на його утриманні (а.с. 23).
Відповідно до довідки від 25 лютого 2024 року № 5911-7000992728 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 35, на звороті).
Згідно з довідкою виконавчого комітету Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області № 349 від 13 червня 2024 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 та має такий склад сім`ї: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа; батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований, але фактично не проживає; мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований, але фактично не проживає (а.с. 36).
Відповідно до довідки Грунського ліцею імені Андрія Діхтяренка Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області № 83 від 13 червня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в 7 класі Грунського ліцею імені Андрія Діхтяренка Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області на очній формі навчання (а.с. 39).
Згідно з довідкою Грунського ліцею імені Андрія Діхтяренка Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області № 84 від 13 червня 2024 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчальних занять без поважних причин не пропускає, відвідуваність 95 %. Мати ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 беруть актину участь у вихованні дитини та в освітньому процесі, постійно спілкуються з учителями-предметниками та класним керівником, адміністрацією закладу стосовно успішності, якості знань як у онлайн так і у очному форматі (а.с. 37, на звороті).
Відповідно до довідки КНП Грунської сільської ради «Грунський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 292 від 13 червня 2024 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово відвідував сімейного лікаря в супроводі мами ОСОБА_10 або бабусі ОСОБА_6 (а.с. 39, на звороті).
З психолого-педагогічної характеристики учня 6 класу Грунського ліцею імені Андрія Діхтяренка Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області від 13 червня 2024 року ОСОБА_3 вбачається, що батьки ОСОБА_8 розлучені, мати військова, намагається усіляко брати участь у шкільному житті дитини як в онлайн, так і в очному режимі, спілкується з учителями та класним керівником. Батько відвідував школу один раз для вирішення конфліктної ситуації, батьківські збори не відвідував, з учителями та класним керівником не спілкувався (а.с. 38).
З акту обстеження умов проживання від 18 червня 2024 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , бабуся; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син. Вихованням та доглядом дітей займається бабуся, так як мати ОСОБА_10 перебуває на військовій службі. Створені умови проживання повністю відповідають нормам для нормального розвитку та виховання дітей (а.с. 36, на звороті, 37).
Згідно зіст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1ст.191 СК України).
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Частиною сьомою статті 170 ЦПК України  передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Частиною восьмою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 р. по справі №755/15479/14-ц.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.
Як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_2 посилається на те, що син ОСОБА_8 фактично проживає з ним та перебуває на повному його утриманні, мати у фінансовому забезпечення дитини участі не приймає.
Проте, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, надані ОСОБА_2 докази не підтверджують факт проживання сина ОСОБА_8 разом з батьком та перебування його на утриманні батька, так як наявність реєстрації не свідчить про проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 .
Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що дитини не проживає разом з ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для стягнення аліментів на користь останньої, оскільки спростовується наявними у матеріалах справи доказами.
Частиною 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права не впливають на правильність висновків суду, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування судового рішення. 
За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 

Повне судове рішення складено 27 лютого 2025 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова